КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №355/1556/21                                   Головуючий у 1 інстанції: Червонописький В.С.
провадження №22-ц/824/11211/2023                                    Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
29 серпня 2023 року                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П., 
при секретарі: Качалабі О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чередніченко Наталії Вікторівни - представника ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -
 
в с т а н о в и в :
 
24 травня 2023 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко Н.В. відповідно до п.8 ч.3 ст.141 ЦПК України про розмір судових витрат та їх стягнення.
Згідно даної заяви представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги у розмірі 20 000 грн.
Свої вимоги представник позивача обгрунтовував тим, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, пункту 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі №910/12876/19).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано наступні документи: оригінал Акту розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено з тих підстав, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, оскільки суду надано лише Акт розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу і без зазначення дати підписання даного документу.
В апеляційній скарзі адвоката Чередніченко Н.В. - представника ОСОБА_1  посилаючись на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правову допомогу у розмірі 
20 000 гривень.
Скаргу обґрунтовано тим, що сторонами в договорі було визначено, що витрати робочого часу адвоката, а також розрахунок суми витрат на правову допомогу за даним договором зазначаються в окремому акті, який відповідно був підписаний сторонами, та в якому і визначений обсяг та вартість наданих послуг в цивільній справі за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачу ОСОБА_1 адвокатом Чередніченко Н.В.
Вважає, що суд безпідставно зазначив в ухвалі про відсутність доказів витрат на правову допомогу.
Крім того, судом не взято до уваги, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості піддягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЩІК України).
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, оскільки суду надано лише Акт розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу і без зазначення дати підписання даного документу.
Проте, такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Судом встановлено, що у жовтні 2021 рокуОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23 травня 2023 року позовну заяву задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно заповіту від 13 квітня 2007 року.
Встановлено, що 24 травня 2023 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко Н.В. відповідно до п. 8 ч. 3 ст.141 ЦПК України про розмір судових витрат та їх стягнення, в якій представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги у розмірі 20 000 грн. 
За ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
На підставі ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись в тому, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).
Так, в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги від 
01 жовтня 2021 року, відповідно до п.3 якого за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі та в строки, обумовлені сторонами. Витрати робочого часу адвоката, а також розрахунок суми витрат на правову допомогу за даним договором зазначаються в окремому акті про надання послуг адвокатом.
Згідно Акту розрахунку суми витрат на професійну правову допомогу, долученого до заяви, Адвокатом Чередніченко Н.В., яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2987/10, у справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, надано правову допомогу позивачу ОСОБА_1 наступного характеру, та в наступному обсязі: зустріч з клієнтом, ознайомлення з наданими матеріалами, аналіз судової практики, надання консультацій клієнту, тривалістю 6 годин, вартістю 6 000 грн; складання, та подання цивільного позову з вивченням та аналізом судової практики, та направленням адвокатського запиту в порядку підготовки справи до суду, тривалістю 6 годин, вартістю 6 000 грн; вивчення та аналіз письмових пояснень та доказів, поданих стороною відповідача, та витребуваних судом. Вивчення судової практики, на яку посилається сторона відповідача в своїх запереченнях, та повторні консультації з клієнтом з даного приводу, тривалістю 6 годин, вартістю 6 000 грн; Участь в судових засіданнях, тривалістю 2 години, вартістю 2 000 грн, а всього - 20 000 грн.
Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.
Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. 
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги адвоката Чередніченко Н.В. - представника ОСОБА_1 , скасування ухвали Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року, задоволення заяви адвоката Чередніченко Н.В. - представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на оплату правової допомоги та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу адвоката Чередніченко Наталії Вікторівни - представника ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року скасувати.
Заяву адвоката Чередніченко Наталії Вікторівни - представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на оплату правової допомоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 05 вересня 2023 року.

Головуючий:  

Судді: