Справа № 445/193/23                                Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В. 
Провадження № 33/811/918/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Качора С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Іваницького Я.О. на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою cудді Золочівського районного суду Львівської області від 13 червня 2023 року,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.01.2023 о 21:30 год. у с. Кривичі, на вул. Центральній, 10, Львівської області керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкіри покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомого «Alcotest Drager» та огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
На постанову судді захисник Іваницький Я.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тому не може нести відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; матеріали справи не містять доказів керування автомобілем ОСОБА_1 ; ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , захисник Качор С.Б. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити. Захисник Качор С.Б. додатково вказав, що працівник поліції проводив відеозапис на мобільний телефон, що є порушенням.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Качора С.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 473994 від 22.01.2023 (а.с. 5);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на огляд до Перемишлянської ЦРЛ, але від огляду відмовився (а.с. 3);
актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4 );
відеозаписом відповідно до якого працівник поліції з`ясовував у ОСОБА_1 чи керував він транспортним засобом, і ОСОБА_1 сказав, що так. Після чого поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але останній відмовився. Також поліцейський у зв`язку з відмову ОСОБА_1 від огляду на місці запропонував йому пройти огляд в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 теж відмовився. Після чого працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, і жодних зауважень від ОСОБА_1 не було (а.с. 6).
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з наявного відеозапису у матеріалах справи, працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від огляду, що і стало підставою для складання протоколу та подальшого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом на якому зафіксовано, як поліцейський з`ясовує у ОСОБА_1 чи керував він автомобілем, і він відповідає, що так, керував. 
Крім того, апеляційний суд звертає вагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1 зазначив: «Я ОСОБА_1 не вживав спиртних напоїв на протязі 36 годин». Будь яких інших зауважень чи застережень з приводу того, що він не керував автомобілем, протокол не містить, і такі відсутні на долученому до матеріалів справи відеозаписі, відтак твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Твердження захисника Качора С.Б. про те, що працівником поліції здійснювалася відеофіксація також за допомогою мобільного телефону (смартфону), що є порушенням не заслуговує на увагу, з огляду на наступне.
Згідно з п.2 ч. 1ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.
За вказаних обставин, наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду, отриманий із автоматичної відеотехніки, що знаходився в чужому володінні (працівника поліції) з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Золочівськогорайонного суду Львівської області від 13 червня 2023  року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Іваницького Я.О. - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                  І.О. Стельмах