П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/19699/21 
                                                                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Р.М.         
                                                                                      Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
25 липня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0033809-5233-0609 від 05.06.2020 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що автомобіль марки Land Rover модель Range Rover Velar, 2018 року випуску, який належить позивачу не є об`єктом оподаткування транспортним податком в 2020 році. Вважає, що податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0033809-5233-0609 від 05.06.2020 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником легкового автомобіля марки Land Rover модель Range Rover Velar, тип кузова- легковий Універсал-В, об`єм двигуна 1999, тип палива - дизельне пальне, 2018 року випуску. Вказаний автомобіль позивач придбав за договором купівлі-продажу №6179/19/002675 від 29.12.2019 року.
Головним управлінням ДПС в Житомирській області було сформовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0033809-5233-0609 від 05.06.2020 року, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.
Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, вважає його протиправним, а тому звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів суду, що автомобіль позивача марки Land Rover модель Range Rover Velar, тип кузова - легковий Універсал-В, об`єм двигуна 1999, тип палива - дизельне пальне, 2018 року випуску - є об"єктом оподаткування транспортним податком в 2020 році, а тому податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0033809-5233-0609 від 05.06.2020 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71-VIII) було запроваджено новий місцевий податок, а саме податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.
Згідно із пунктом 10.2 статті 10 Податкового кодексу України, у редакції вказаного Закону № 71-VIII, місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Порядок адміністрування транспортного податку врегульовано статтею 267 ПК України, якою передбачені платники податку, об`єкт та база оподаткування, податковий період.
Так, згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
За змістом пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5)
Станом на 01 січня 2020 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 4723 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2020 року складали 1771125 грн.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2020 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1771125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).
Вартість придбаного позивачем автомобіля становить 1450000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу №6179/19/002675 від 29.12.2019 року, а отже даний автомобіль не є об"єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році.
Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі - Методика).
Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Ц нх (Г/100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403.
Згідно з пункту 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
За приписами абз.3 п.58.3 ст.58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п.267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про нарахування позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку, податковий орган мав керуватись Переліком легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років та середньоринкова вартість яких становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня 2020 року.
Розглянувши зміст переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2020 році, суд дійшов висновку, що належний позивачу автомобіль марки Land Rover модель Range Rover Velar, тип кузова- легковий Універсал-В, об`єм двигуна 1999, тип палива - дизельне пальне, 2018 року випуску в зазначеному переліку відсутній.
Станом на 01 січня 2020 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 4723 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2020 року складали 1771125 грн.
При цьому, вартість придбаного позивачем автомобіля становить 1450000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу №6179/19/002675 від 29.12.2019 року.
Тобто, наведене вище свідчить на користь висновку, що вказаний автомобіль не може бути об`єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році.
З урахуванням зазначеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняте податковим органом повідомлення-рішення форми "Ф" №0033809-5233-0609 від 05.06.2020 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідачем, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції, доказів належності спірного легкового автомобіля позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком не надано.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального  права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують,  то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Боровицький О. А.