Дата документу 20.07.2023 Справа № 334/3335/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 334/3335/22                  Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/198/23                                         Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Шоніної О.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Трачука О.В. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжявід 13 грудня 2022 р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ФОП
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою суддя місцевого суду встановив, що 05 серпня 2022 року о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_1 по вул. Академіка Александрова біля буд. 1 в місті Запоріжжі керував транспортним засобом Ford Puma, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №496 від 06.08.2022. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Трачук О.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій вказує, що постанова є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.
Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився поруч з автомобілем. Двигун автомобіля не працював, про що свідчить відеозапис долучений до матеріалів справи. Крім того зауважує, що вищезазначений відеозапис не містить доказів факту зупинки транспортного засобу, а огляд водія проводився у відсутності двох свідків. 
Звертає увагу суду, що в порушення вимог ст.ст. 266, 283 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не внесені відомості про долучення відеозапису та відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення.
Вказує, що співробітниками поліції порушені вимоги Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), а саме: огляд на стан алкогольного сп`яніння із зазначенням ознаків виявленого сп`яніння до часу поїздки до медичного закладу проведений не був, в протоколі про адміністративне правопорушення виявлених ознак алкогольного сп`яніння не вказано.
Крім того вказує, що в порушення вимог Інструкції, співробітниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, при цьому останньому не було роз`яснено прав, не оголошено ознак сп`яніння, не складений акт огляду водія на стан сп`яніння, що повинно передувати самій поїздці до медичного закладу. 
Акцентує, що відповідно до матеріалів справи наявні суттєві розбіжності у часі зупинки транспортного засобу та часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Вважає, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження до стандарту доведення «поза розумним сумнівом», просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2022р., провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:
- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2022 року серії ААД № 143460 (а.с.1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3);
- направленням на огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 5);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(а.с. 6);
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1  у порушенні ним вимог п.2.9 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо відсутності свідків при огляді не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із відеозапису, який відтворює обставини події, поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не обов`язкова.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності при складенні протоколу про адміністративне правопорушення слід відхилити, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України були роз`яснені, про що міститься його підпис у відповідному протоколі.

 
Крім того, відеоматеріал фіксує зачитування ОСОБА_1 працівником патрульної поліції перед складанням протоколу наданих законом прав.

 
Доводи апелянта про те, що оптичний диск із відеозаписом є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний пристрій, яким здійснено відеофіксацію, суд вважає необґрунтованими.

Так, право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації та відображає інкриміновані у протоколі обставини за участю водія ОСОБА_1 .

Доводи автора скарги, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не оголошувались відповідні ознаки сп`яніння, та що останній не керував транспортним засобом, а лише перебував біля автомобілю, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд відхиляє через їх спростування зафіксованими на відео обставинами.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.

Так відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

Вищезазначеним відеозаписом події, зафіксовано перебування ОСОБА_1 біля транспортного засобу на місці його зупинки. ОСОБА_1 не висловлює заперечень щодо керування ним автомобілем та вживання алкогольних напоїв.

Навпаки, відеозапис демонструє висловлювання ОСОБА_1 , що він погоджується, що порушив закон та вбачається намагання останнього залагодити ситуацію.

Працівник патрульної поліції називає виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів.

Зафіксовані: - згода водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Втім, в процесі проходження зазначеного огляду ОСОБА_1 декілька разів не правильно продуває драгер, оскільки не слідує інструкції працівника поліції, внаслідок чого огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не проведено;
- пропозиція працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;
- проведений огляд ОСОБА_1 у медичному закладі лікарем-наркологом, зокрема і за допомогою технічного пристрою Драгер (результат: 1,75 проміле), відповідно до висновку якого №496 від 06.08.2022 р., останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

Зафіксовані обставини та поведінка водія свідчать про обґрунтованість висунутої водію підозри з боку працівників поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Доводи апелянта щодо розбіжності у часі зупинки транспортного засобу та часом складання протоколу про адміністративне правопорушення слід визнати непереконливими, оскільки апеляційний суд не вбачає в даному випадку неточностей, які можуть вплинути на обставини події. 

При цьому, апелянтом не заперечуються самі обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 , при спілкуванні останнього із працівниками патрульної поліції та безпосередньо у медичному закладі.

Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час апеляційного перегляду, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Трачука О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2022р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                         М.С. Тютюник