ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/2779/21
Номер провадження 22-ц/818/1147/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
13 липня 2023 року      м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря судового засідання  Супрун Я.С., 
заявника ОСОБА_1 , 
представника заявника адвокат Мірошника Р. С., 
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,        
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року в складі судді Барабанової В.В.  у справі 646/2779/21 за скаргою ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А., заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання рішення державного виконавця незаконним та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А., заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання рішення державного виконавця незаконним та зобов`язання вчинити певні дії.
Скарга мотивована тим, що в провадженні старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А. знаходиться виконавче провадження ВП № 65361975 щодо виконання судового наказу № 646/2779/21 від 29 квітня 2021 року виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів  на дитину відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
23 грудня 2022 року боржником через електронну пошту отримано розрахунок заборгованості по аліментам на 22 грудня 2022 року № 65361975/22, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти боржника, відповідно до якого заборгованість станом на 22 грудня 2022 року складає 6241,86 грн. Строк оскарження розрахунку становить 10 днів з дня його одержання.
Також скаржник зазначає, що при усній бесіді з державним виконавцем Дудь А.А. встановлено, що при визначенні суми заборгованості від 22 грудня 2022 року не було враховано суму витрат, понесених боржником при здійсненні незалежної адвокатської діяльності, розмір податку з доходу фізичних осіб та військовий збір, а розмір заборгованості розраховано з загальної суми доходу отриманої боржником.
26 грудня 2022 року на адресу державного виконавця електронною поштою направлено заяву про незаконний розрахунок аліментів від 22 грудня 2022 року, в якому зазначалось про незаконність не врахування суми витрат понесених боржником при здійсненні незалежної адвокатської діяльності, та сум податку та суми військового збору, проте станом на день подання скарги до суду відповідь не отримана.
Крім того, з дня відкриття провадження – 28 квітня 2021 року по 31 листопада 2022 року при розрахунку заборгованості по аліментам, які проводились на прохання стягувача, старший державний виконавець Кротінов В. при визначенні суми аліментів враховував суму витрат понесених боржником при здійсненні незалежної адвокатської діяльності, суми податку з доходу фізичної особи та суми військового збору (розрахунки заборгованості за 30 червня 2022 року, 30 вересня 2022 року, 30 листопада 2022). Також, 17 жовтня 2022 року старшим державним виконавцем Кротіновим В. на скаргу ОСОБА_2 надано інформацію за № 46642/22, в якій повідомлялось з посиланням на нормативні акти, що при обчислення розрахунку заборгованості по аліментам, які повинен сплачувати боржник, від загальної суми отриманого доходу за місяць правомірно віднімається сума видатків понесених боржником при здійсненні адвокатської діяльності, сума податку з доходу фізичної особи та сума військової збору, а тому розрахунки заборгованості є правомірними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарг ОСОБА_2 .
Боржник ОСОБА_1 є самозайнятою особою – адвокатом, взятий на облік у ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова, 20 липня 2005 року, що підтверджується довідкою 4-ОПП за №3506. Боржник, як самозайнята особа – адвокат, знаходиться на загальній системі оподаткування, сплачуючи податок на доходи та військовий збір. Основним видом діяльності боржника є адвокатська діяльність від якої отримує доходи.
Скаржник посилається на пункт 178.3 статті 178 ПК України, згідно якої передбачено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності. Таким чином, законодавець передбачає можливість несення самозайнятою особою витрат при здійсненні адвокатської діяльності та зобов`язує їх вести облік таких витрат в паперовому та/або електронному вигляді, при цьому перелічувати види витрат, які можуть бути враховані для визначення сукупного чистого доходу фізичної особи при здійсненні незалежної адвокатської діяльності. Проте відповідно до розрахунку, що оскаржується, старший державний виконавець не враховує суму витрат понесених боржником, на яку зменшується отриманий дохід від адвокатської діяльності у відповідний місяць.
Державним виконавцем в розрахунку заборгованості, не враховується розмір сум податку з доходу фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%), які відраховуються з суми чистого оподатковуваного доходу боржника за відповідний місяць.
На підставі викладеного, скаржник вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам станом від 22 грудня 2022 року за № 65361975/22 є незаконними, оскільки при його розрахунку не враховуються понесені боржником, як адвокатом, витрати при здійсненні адвокатської діяльності, сплату податку з доходу та сплату військового збору.
Посилаючись на вказане ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, просив визнати неправомірними дії  старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А. при проведенні розрахунку заборгованості по аліментам від 22 грудня 2022 року за № 65361975/22; зобов`язати державного виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в провадженні якого перебуває виконавче провадження ВП № 65361975 провести перерахунок заборгованості по аліментам з урахування понесених ОСОБА_1 витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, сум податку з доходів фізичних осіб та сум військового збору; стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
24 лютого 2023 року ОСОБА_2 подала заперечення в яких просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.
Заперечення на скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_1 уникає відповідальності за виконання ним зобов`язань щодо утримання неповнолітнього сина. Вважає, що пояснення боржника є викривленими й такими, що не відповідають дійсності, обґрунтування ОСОБА_1 є незаконними, а вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, в скарзі ОСОБА_1 посилається на норму пункту 178.3 статті 178 ПК України, однак ця норма стосується саме зобов`язання щодо оподаткування діяльності адвоката Чехова Д.А., тобто стосується питань сплати коштів платником податків в дохід держави.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року скаргу задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22 грудня 2022 року за № 65361975/22.
Зобов`язано старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А., а у разі нездійснення ним повноважень державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - уповноважену особу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), здійснити перерахунок аліментів у виконавчому провадженні № 65361975, з урахування понесених ОСОБА_1 витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, сум податку з доходів фізичних осіб та сум військового збору та виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_1 .
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець при розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні № 65361975, в порушення пунктів 178.3, 178.6 статті 178 ПК України, базовою сумою отриманих доходів боржника приймає доходи отримані останнім як самозайнятою особою – адвокатом, без врахування понесених адвокатом витрат пов`язаних з зайняттям адвокатською діяльністю, що призводить до неправильного визначення розміру податку з доходу фізичних осіб та неправильного визначення розміру військового збору, а також неправильного визначення розміру єдиного соціального внеску. Визначена державним виконавцем сума аліментів яка підлягає стягненню з боржника не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розраховується без понесених ОСОБА_1 витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, сум податку з доходів фізичних осіб та сум військового збору та виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_1 
15 травня 2023  року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що незгода боржника зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, чи з позовом до суду, а не підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними. Крім того, визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини 1 статті 71 СК України. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Для нарахування аліментів не передбачено діючим законодавством брати як базу для нарахування сукупний чистий дохід (оподаткований) адвоката, у профільних законах йдеться саме про фактичний заробіток (дохід). Також, суд першої інстанції вийшов за межи вимог боржника. 
24 червня 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін та стягнути з ОСОБА_2 на свою корить понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 
Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, фактичний заробіток (дохід) для боржника, залишається після відрахувань від доходу отриманого від адвокатської діяльності суми понесених витрат пов`язаних з адвокатською діяльністю, суми податку з доходу фізичних осіб та суми військового збору. Витрати які здійснюються на адвокатську діяльність, не направлені на поліпшення майнового стану боржника або збільшення його майнових активів. Витрати пов`язані з адвокатською діяльністю не є додатковим благом для боржника, вони направленні на забезпечення прав та гарантії адвокатської діяльності. Для боржника доходом (фактичним заробітком), який збільшує майно платника аліментів, є сума яка залишається у останнього, після відрахування з доходу отриманого від адвокатської діяльності, витрат понесених на таку діяльність, які відображені в Журналі ведення обліку витрат, та відрахувань податків та зборів, в результаті чого отримується фактичний заробіток боржника.
Посилання апелянта на права боржника оскаржувати розрахунок виконавця шляхом звернення зі скаргою до керівника виконавчої служби, спростовується частиною 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Крім того, відповідно до частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до начальника відділу лише стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника). 
26 червня 2023 року ОСОБА_2 подала заперечення на відзив, я яких просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .
Заперечення на відзив мотивовано доводами які є аналогічними доводам викладеним у апеляційній скарзі. Крім того, зазначила, що судом першої інстанції не розглянуто вимогу ОСОБА_1 щодо стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з неї витрат на професійну правничу допомогу вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону. 
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Матеріали справи свідчать, що на примусовому виконанні в Основ`янсько- Слобідському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться судовий наказ 646/2779/21 виданий 29 квітня 2021 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 ПМ на дитину відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, виконавче провадження ВП №65361975.
Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кротінова В. від 17 жовтня 2022 року станом на 30 вересня 2022 існує заборгованість за аліментами в розмірі 562,39 грн (т. 1, а. с. 18-19).
Згідно відповіді старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кротінова В. від 17 жовтня 2022 року на скаргу ОСОБА_2 надано інформацію за № 46642/22, в якій повідомлялось з посиланням на нормативні акти, що при обчислення розрахунку заборгованості по аліментам, які повинен сплачувати боржник, від загальної суми отриманого доходу за місяць правомірно віднімається сума видатків понесених боржником при здійсненні адвокатської діяльності, сума податку з доходу фізичної особи та сума військової збору, а тому розрахунки заборгованості є правомірними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарг ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 22-25).
Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дудь А.А. від 22 грудня 2022 року станом на 22 грудня 2022 року існує заборгованість за аліментами в розмірі 6241,86 грн (т. 1, а.с. 8).
ОСОБА_1 є самозайнятою особою – адвокатом, взятий на облік у ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова, як адвокат 20 липня 2005 року, що підтверджується довідкою 4-ОПП за № 3506 (т.1 а.с. 15). 
В силу статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним Кодексом України.
Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.
Відповідно до вимог пункту 167.1 статті 167, пункту 162.1 статті 162 ПК України, державним виконавцем в розрахунку заборгованості, не враховується розмір сум податку з доходу фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%), які відраховуються з суми чистого оподатковуваного доходу боржника за відповідний місяць.
Відповідно до частини 1 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до частини 6 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.
Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною 4  статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Пунктом 13 «Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», що затв. Постановою КМУ № 146 від 26 лютого 1993 року передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПКУ самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником у межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Оподаткування доходів фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність здійснюється відповідно до положень статті 178 розділу IV "Податок на доходи фізичних осіб" ПКУ.
Згідно з пунктом 178.3 статті 178 ПКУ оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.
Нормами чинного ПК України не передбачено конкретного переліку витрат для фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Основним критерієм для обґрунтування витрат, що зменшують дохід для визначення об`єкта оподаткування, є їх належність та необхідність для провадження незалежної професійної діяльності.
Оскільки ОСОБА_1 є самозайнятою особою – адвокатам, знаходиться на загальній системі оподаткування, сплачуючи податок на доходи та військовий збір, основним видом діяльності якого є адвокатська діяльність від якої отримує доходи, розрахунок заборгованості повинен проводитись з урахування понесених ОСОБА_1 витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, сум податку з доходів фізичних осіб та сум військового збору та виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що визначена державним виконавцем сума аліментів яка підлягає стягненню з боржника не відповідає вимогам чинного законодавства.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що незгода боржника зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, чи з позовом до суду, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
Зі скаргою на дії державного виконавця Чехов Д.А. звернувся до суду 11 січня 2023 року (т.1, а.с. 1), договір про надання правової допомоги між заявником та адвокатом Мірошник Р.С. укладено 24 грудня 2022 року (т.1, а.с. 250). Акт 01/05 приймання-здачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги складено 01 травня 2023 року тобто після судового рішення, ухваленого 28 квітня 2023 року у цій справі. Таким чином ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу у справі, стороною у якій ОСОБА_2 не була, з огляду на що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відшкодування ОСОБА_2 витрат, понесених ним на оплату професійної правничої допомоги відсутні.
Під час розгляду справи судом стягувачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом у цивільній справі № 646/2779/21 надані боржником ОСОБА_1 копії аркушів з його Книги обліку доходів та витрат як особи, яка здійснює адвокатську діяльність, а також Інформації від адвоката Чехова Д.А. у вигляді таблиць про суми одержаних доходів із зазначенням суми понесених витрат при здійсненні адвокатської діяльності (як самозайнята особа), розміру обов`язкових утримань та суму фактичного заробітку за період 2021 – 2023 рік.
У задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з тих підстав, що предметом спору є розгляд дій державного виконавця щодо порядку обрахування розміру аліментів заявника ОСОБА_1 як самозайнятої особа, який перебуває на загальній системі оподаткування. Питання щодо можливого ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів шляхом укритті своїх доходів суд не розглядав.
Стягувачем ОСОБА_2 також було заявлено клопотання про стягнення на її корись витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн., що були надані їй під час розгляду цієї справи. До клопотання долученого Договір про надання правової допомоги № 03-05/23 від 03 травня 2023 року, детальний опис наданої правової допомоги, ксерокопія чеку про оплату послуг за надання правової допомоги у сумі 10 000 грн. від 12 липня 2023 року та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).
З урахуванням обставин спору, з огляду на те, що заявником ОСОБА_1 оскаржувалися неправомірні дії державного виконавця щодо порядку розрахунку розмірі аліментів, що підлягають стягненню с самозайнятої особи, а стягувача ОСОБА_2 у справі було залучено як зацікавлену особу, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання як такого, що подане не стороною по справі. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 13 липня 2023 року.

Головуючий                                                 Ю.М. Мальований

Судді                                                         І.В.Бурлака 
                                                               
                                        В.Б.Яцина