21.08.23
22-ц/812/917/23
Справа № 485/146/23                         Головуючий у 1-й інстанції Соловйов О. В.
Провадження № 22ц/812/917/23                  Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А
 
Іменем України

21 серпня 2023 року                                                                м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючої: Ямкової О. О.,
суддів: Локтіонової О. В., Самчишиної Н. В.  
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу
за апеляційною скаргою 
Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
(надалі - АТ КБ «ПриватБанк»)
на заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Соловйова О. В. у місті Снігурівка Миколаївської області о 12 годині 45 хвилині зі складанням його повного тексту, по справі
за позовом 
АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И Л А: 
У травні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 44 237 грн 67 коп. заборгованості за кредитним договором та процентів за користування кредитом.
В обґрунтування позову банк зазначив, що 8 листопада 2012 року позичальницею ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг та оформлення картки, підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, на підставі якої відкрито рахунок та надана кредитна картка. 
Між тим, в порушення умов договору кредитування з використанням кредитної карти, позичальницею у визначені строки не погашена сума основного кредиту та проценти за користування кредитом, а тому банк має право вимагати повернення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами за користування кредитом. 
Відзиву на позовну заяву відповідачкою не надано.
Заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за допомогою належних доказів не доведено узгодження усіх істотних умов з позичальником при укладенні договору кредитування, а тому немає підстав для стягнення з відповідача нарахованих відсотків, та наданих коштів, як тіла кредиту, у зв`язку з їх повним погашенням.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог банку у повному обсязі. 
Зазначав, що підписана особисто відповідачкою анкета-заява є згодою з Тарифами банку, а також з Умовами та правилами надання банківських послуг, які на час укладеної домовленості не вимагали додаткового підписання Умов та Правил позичальником, оскільки розміщені публічно на сайті банку. Тому між ним та відповідачем належним чином погоджено основні умови кредитного договору, а активація ОСОБА_1 картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення кредитного договору, що підтверджується розрахунком, випискою по рахунках, яка є первинним документом та доводить користування відповідачки карткою, довідками банку про видані картки, тощо.
Звертав увагу суду апеляційної інстанції на доведеність ним обов`язку відповідачки по сплаті процентів за користування кредитом, та вважав, що позичальниця повинна повернути суму отриманих коштів з урахуванням відсотків за користування кредитом.
Зазначав, що підписана особисто відповідачкою анкета-заява є згодою з Тарифами банку, а також з Умовами та правилами надання банківських послуг, які на час укладеної домовленості не вимагали додаткового підписання Умов та Правил позичальницею, оскільки розміщені публічно на сайті банку. Тому між ним та відповідачкою належним чином погоджено основні умови кредитного договору, а активація ОСОБА_1 картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення кредитного договору, що підтверджується розрахунком, випискою по рахунках, довідками банку про видані картки, тощо.
Звертав увагу суду апеляційної інстанції на доведеність, на його думку, обов`язку відповідачки по сплаті процентів за користування кредитом, та вважав, що позичальниця повинна повернути суму отриманих коштів, що складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, заборгованість за якими виникла у відповідності до встановленої законом черговості погашення вимог кредитора.
Посилався на відповідну судову практику, та зазначав про відсутність підстав для застосування судової практики, на яку посилався суд в оскаржуваному рішенні, з урахуванням зазначення конкретної редакції Умов та правил надання банківських послуг, до яких приєднався позичальник.
При цьому вказував, що на підтвердження ознайомлення відповідачки з умовами та правилами надання банківських послуг, банком додано до позову конкретну редакцію умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на момент підписання анкети заяви. За такого вважав доведеним укладення договору шляхом приєднання. 
Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 28 липня та 17 серпня 2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, 8 листопада 2012 року відповідачкою ОСОБА_1 підписана заява про приєднання до надання ПАТ «ПриватБанк» банківських послуг без зазначення конкретного виду банківської послуги, як то кредит, депозит, відкриття рахунку, та бажаного розміру кредитного ліміту. За довідкою, що надана банком, за кредитним рахунком, яким користувалася відповідачка, на підставі виданих їй платіжних карток, встановлено ліміт, який станом на 11 листопада 2012 року складав 5 000 грн, станом на 25 жовтня 2016 року збільшений до 8 124 грн 52 коп., 27 жовтня 2016 року збільшений до 15 000 грн, 20 березня 2018 року збільшений до 41 000 грн, 28 серпня 2019 року збільшений до 43 000 грн, та 26 грудня 2022 року зведений до 0,00 грн. Кінцевий строк дії виданих відповідачці платіжних карток є січень 2025 року. Тарифи, Умови та правила кредитування позичальницею не підписані та розміщені на сайті банку (а.с.15-24, 25,26,27, 40-65,66). 
За таких обставин, договір кредитування, що укладався між сторонами повинен був складатися із заяви позичальниці щодо приєднання, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.
Разом з тим, позичальницею ОСОБА_1 підписана тільки заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, та не узгоджено з банком інші складові договору про надання банківських послуг, а саме розмір відсотків, тощо, так як «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ним не підписані (а.с.27, 40-65, 66).
Відповідачкою лише надана згода на те, що вона зобов`язується знайомитися з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті (а.с.18).
Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозуміли усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. 
Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. 
Вважаючи, що такі умови між банком та позичальником узгоджені, банком до матеріалів справи наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом шаблоном № 906 в який внесено зміни наказом № СП-2012-694835 від 9 жовтня 2012 року (а.с.40, 41-65), на яких відсутній підпис позичальниці про ознайомлення з ними, та їх узгодження. 
Надаючи саме такі Умови та правила, затверджені у банку наказом від 9 жовтня 2012 року, позивачем не доведені обставини, що розрахунок ним проведено виключно за їх умовами, та на час підписання позичальницею анкети-заяви ці Умови та правила не були змінені, зокрема, наведений банком розрахунок заборгованості представлений у вигляді трьох окремих частин, свідчить про застосування ним, як кредитором, з 1 вересня 2014 року та 1 квітня 2015 року підвищених процентних ставок з їх поступовим підвищенням в подальшому, а з 1 листопад 2015 року іншого алгоритму розрахунку, ніж визначених на листопад 2013 року (а.с.6-14). 
Так позивачем станом на 5 листопада 2013 року розрахована заборгованість відповідачки за відсотковою ставкою у 2,5 % щомісяця (30% річних), з їх поступовим підвищенням до 2,9% щомісяця (34,8% річних) з 1 вересня 2014 року, до 3,6% щомісяця (43,2 % річних) з 1 квітня 2015 року, із застосуванням з 1 липня 2019 року додатково процентної ставки на прострочений кредит в розмірі 7,2% щомісяця ( 86,4 % річних), та з погашенням нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту( а.с.6-14).
Між тим, у заяві позичальниці від 8 листопада 2013 року відсоткова ставка взагалі не зазначена.
За такого та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін по сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 та є підставою для застосування до правовідносин, що виникли між учасниками даної цивільної справи, яка знаходиться на перегляді у суді апеляційної інстанції. 
Крім того, на обґрунтування проведеного розрахунку кредитної заборгованості банком до матеріалів позовної заяви надана копія інформаційної довідки, що є паспортом споживчого кредиту, яка 21 квітня 2021 року підписана особисто ОСОБА_1 , та у якій перелічені фінансові умови надання платіжних карток «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», Platinum, та інших з отриманням для використання кредитного ліміту коштів, із зазначенням пільгового періоду 55 днів, кількості та розміру платежів та періодичності їх внесення щомісячно до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту у розмірі 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн, та 10% від заборгованості, але не менше 100 грн у разі прострочення, та зі сплатою за їх користування процентів за розмірами процентних ставок поза межами пільгового періоду 42% річних для картки Універсальна та 40,8% річних для картки Універсальна Gold, при чому реальна процентна ставка за межами пільгового періоду зазначена у розмірах 51,09% та 51,76% річних відповідно. При цьому процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних становить 84% річних для картки Універсальна та 81,6% річних для картки Універсальна Gold при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а також штрафів за несвоєчасне виконання зобов`язання (а.с.28-31).
Не зважаючи на те, що ця інформація надана 21 квітня 2021 року, зберігає чинність та є актуальною до 6 травня 2021 року (а.с.31зв) банком застосовано процентні ставки при порушенні умов кредитного договору на рівні 86,4 % річних у період з 1 по 4 лютого 2021 року, з 1 по 12 червня 2021 року, та починаючи з 1 липня 2021 року (а.с.12-14).
За змістом статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживчий кредит» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах.
Відповідно до висновку Великої Плати Верховного Суду зробленого у постанові від 23 травня 2022 року під час розгляду справи № 393/126/20 під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Отже, враховуючи вищенаведені обставини справи, які встановлені на підставі належних доказів, що надані сторонами, судом першої інстанції зроблені обґрунтовані висновки, що правових підстав для нарахування та сплати процентів за користування коштами, що надані банком відповідачу в якості кредиту, відсутні. Підтвердження прийняття позичальником цих умов та тарифів зі сплати процентів за наданими банком витягом з Умов та витягом з Тарифів як складової частини кредитного договору приєднання, є неприпустимим за неналежністю наданих доказів.
За такого позивачем хибно розрахована заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом за рахунок його штучного збільшення через включення нарахованих відсотків за користування кредитом, та за відсотками за користування кредитом, в той час як використані кошти банка повернуті позичальницею в повному обсязі, відсотки за користування кредитом 2 617 грн 71 коп. нараховані безпідставно. 
Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в розмірі 127 012 грн 09 коп. повернуті АТ КБ «ПриватБанк» в добровільному порядку в розмірі 135 247 грн 30 коп., що відповідає наданій позивачем виписці по надходженням по картковому рахунку, підстав для їх додаткового стягнення з відповідачки на користь банку, як заборгованості за кредитом, немає (а.с.15-24).
За такого суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Отже, рішення суду першої інстанції винесено у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає. 
Доводи банку щодо визнання відповідачем факту укладення кредитного договору за умовами банку через активацію картки не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, як такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм ЦПК України.
Усі інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, які належним чином встановлені та досліджені судом першої інстанції, а тому не впливають на обґрунтованість його висновків.
На підставі викладеного та у відповідності до положень, передбачених статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Підстав для перерозподілу судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від  19 червня 2023 року -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду. 
Головуюча                                                 О.О. Ямкова

Судді                                                         О.В. Локтіонова

                                                        Н. В. Самчишина