ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/539/23 Справа № 702/632/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Жежер Ю. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року                                                                                            м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №702/632/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Монастирищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Задорожньої В.О.,

в с т а н о в и л а:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 01.05.2023 о 21 год 50 хв на вул. Жовтнева м. Монастирище Черкаської області керував автомобілем DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджується висновком № 29 від 31.07.2023, відеофіксація проводилась відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, представник ОСОБА_1 – адвокат Задорожня В.О. подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.08.2023 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази, якими підтверджується, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення допущено виправлення в даті та часі вчинення правопорушення, що є порушенням п.7 розділу ІІ Інструкції №1376, так як відповідно до вказаного пункту цієї Інструкції не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що є підстави вважати, що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення складався з порушеннями та з внесенням до нього недостовірних даних.
Крім того, стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції по відношенню до ОСОБА_1 здійснювали психологічний вплив, вказуючи йому, що треба говорити та як саме, також в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні відомості про свідків, оскільки вони не були залучені під час його складання та не зафіксовано безперервно процедуру складання протоколу та доведення вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апелянт висловила сумніви щодо законності зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме дотримання ними ст.35 Закону України «Про національну поліцію».
Також апелянт зазначила, що рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою у розгляді даної справи.
Разом з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 – адвокат Задорожня В.О. подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області, та просила його поновити, так як пропущений з поважних причин, оскільки у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні через військову агресію рф ОСОБА_1 втратив можливість вільно переміщуватись територією України та не міг своєчасно скористатися правовою допомогою. 
Заслухавши думку представника ОСОБА_1 – адвоката Задорожньої В.О., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а в задоволені апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.
З урахуванням обставин, зазначених в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, тому його слід поновити. 
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №349505 від 31.07.2023 року, ОСОБА_1 01.05.2023 о 21 год 50 хв на вул. Жовтнева м. Монастирище Черкаської області керував автомобілем DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу № 29 від 31.07.2023, відеофіксація проводилась відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу та написав, що він керував транспортним засобом в зазначений в протоколі час і дату, але з результатами експертизи не згідний та поставив у ньому свій підпис. 
Висновком лікаря Монастирищенської БЛ Монастирищенської міської ради Магдичанського В.А. №29 від 31.07.2023 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст.266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті.
Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тому, на виконання вимог Інструкції та відповідно до Порядку водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Про законність процедури складання протоколу та направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння свідчать матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, та рапорт інспектора СРПП ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції Шевчука Д. від 31.07.2023 зі змісту якого вбачається, що 01.05.2023 близько 21 год 50 хв під час патрулювання по вул. Жовтневій в м. Монастирище інспектором СРПП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП був зупинений автомобілем DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та якому в медичному закладі проведено огляд та відібрано біологічні зразки сечі, які направлено до Черкаського обласного наркологічного диспансеру для проведення хіміко-токсикологічних досліджень.
Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі його представника, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349505 від 31.07.2023, згідно з яким ОСОБА_1 01.05.2023 о 21 год 50 хв на вул. Жовтнева м. Монастирище Черкаської області керував автомобілем DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу № 29 від 31.07.2023, відеофіксація проводилась відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до пояснень особи по суті порушення записав: «так я керував транспортним в зазначений час і дату, але з результатами експертизи не згідний» (а.с. 1);
- даними поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, який підтвердив той факт, що 31.05.2023 о 21 год 50 хв він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції;
- даними рапорту від 31.07.2023, відповідно до якого 01.05.2023 близько 21 год 50 хв під час патрулювання по вул. Жовтневій в м. Монастирище інспектором СРПП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП був зупинений автомобілем DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та якому в медичному закладі проведено огляд та у якого відібрано біологічні зразки сечі, які направлено до Черкаського обласного наркологічного диспансеру для проведення хіміко-токсикологічних досліджень. Також під час документування даного матеріалу 01.05.2023 відбувся збій у системі зовнішнього носія, а саме службової боді-камери, тому здійснити перенесення відеозапису фіксації даного правопорушення не представилось можливим (а.с. 8);
- даними відеозапису події до протоколу АДД № 349505 від 31.07.2023, відповідно до якого на ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9);
- даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 01.05.2023 о 22 год 15 хв здав сечу для аналізу, діагноз: після отримання результатів обстеження (а.с. 2);
- даними копії акту хіміко - токсикологічних досліджень № 350 від 10.05.2023 КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» Черкаської обласної ради, відповідно до якого ОСОБА_1 01.05.2023 перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме : тест позитивний на амфетамін (а.с. 4);
- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 29 від 31.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 01.05.2023 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 5);
- даними пояснень ОСОБА_2 від 31.07.2023, відповідно до яких він працює лікарем - хірургом у КНП «Монастирищенська БЛ Монастирищенської міської ради». 01.05.2023 він перебував на добовому чергуванні. О 22 год 08 хв працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими в останнього ознаками наркотичного сп`яніння. Під час проведення медичного огляду він мав охайний зовнішній вигляд, був балакучий, зіниці розширені, чіткої реакції зіниць на світло не було. У ОСОБА_1 відібрано сечу для проведення хіміко - токсикологічних досліджень, які в подальшому було направлено до Черкаського обласного наркологічного диспансеру Черкаської обласної ради. Відповідно до акту № 350 від 10.05.2023 результат досліджень позитивний тест на амфетамін, у зв`язку із чим ним 31.07.2023 було складено висновок № 29 відповідно до якого ОСОБА_1 на момент медичного огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 6).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Сумніви апелянта, висловлені в апеляційній скарзі, щодо законності зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме дотримання ними ст.35 Закону України «Про національну поліцію», є необґрунтованими, матеріали справи не містять відомостей про недотримання працівниками поліції вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», а апелянтом доказів щодо її порушення апеляційному суду не надано.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та у спілкуванні з ОСОБА_1 чинили щодо нього психологічний вплив, є неспроможними та спростовуються переглянутим відеозаписом від 31.07.2023, з якого вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та він надав пояснення щодо обставин від 01.05.2023. При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 та її представник – адвокат Задорожня В.О. зверталися зі скаргами на дії працівників поліції, які складали щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення, і за їх зверненнями були прийняті будь-які процесуальні рішення відносно цих працівників поліції.
Твердження апелянта про відсутність свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки за ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, участь свідків не є обов`язковою. 
Доводи апелянта про недотримання безперервного фіксування (відеозапису) процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення технічними засобами, тобто наданий запис є фрагментований, є неспроможними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.
При цьому, апеляційний суд враховує рапорт інспектора СРПП ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції Шевчука Д. від 31.07.2023 в якому він вказав про те, що під час документування матеріалу 01.05.2023 за участі ОСОБА_1 відбувся збій у системі зовнішнього носія, а саме службової боді-камери, тому здійснити перенесення відеозапису фіксації даного правопорушення не представилось можливим. 
Твердження апелянта про те, що рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою у розгляді даної справи, є неспроможними, так як те, що працівник поліції є особою уповноваженою на виконання державних функцій не є доказом його зацікавленості у результатах розгляду даної справи. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується, окрім рапорту працівника поліції іншими доказами, що містяться у справі і яким судом першої інстанції була надана належна оцінка. 
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення в даті та часі вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням п.7 розділу ІІ Інструкції №1376 і свідчить про внесення працівниками поліції до нього недостовірних даних, є надуманими, оскільки спростовуються матеріалами справи, а внесені виправлення не є підставою для скасування законного та справедливого рішення. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а підстави для її скасування, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ОСОБА_1 – адвокату Задорожній В.О. строк на апеляційне оскарження постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2023 року.
Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Задорожньої В.О.- залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка