СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року                                        м. Харків                        Справа № 922/534/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя  Лакіза В.В.,
за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,
за участю представників сторін:
від позивача: адвокат Комаров М.С., за довіреністю від 15.05.2023 №01-23/115;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,
на рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023, ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові, повний текст якого складений 18.05.2023 (суддя Буракова А.М.),
у справі №922/534/23
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,
до відповідача: Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків,
про  стягнення 5295693,17грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області з позовною заявою звернулося ПрАТ "Харківенергозбут", в якій просило стягнути з АТ "Українські енергетичні машини" заборгованість за електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018 в сумі 3236037,84грн; заборгованість по пені у сумі 233649,59грн, 3% річних у сумі 223835,38грн та індексу інфляції у розмірі 1602170,36грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням АТ "Українські енергетичні машини" як споживачем свого обов`язку за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018 в частині оплати за спожиту електричну енергію. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 позов задоволено частково; стягнуто з АТ "Українські енергетичні машини" на користь ПрАТ "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію в сумі 3236037,84грн, заборгованість по пені у сумі 23364,96грн, 3% річних у сумі 22383,54грн, індекс інфляції у розмірі 160217,04грн та 79435,40грн судового збору; в решті позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати рахунків у визначені договором та рахунком строки не виконав, у зв`язку з чим у нього за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2022 становить 3236037,84грн. При цьому суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу заборгованості у розмірі 3236037,84грн. Перевіривши розрахунки позивача пені у сумі 233649,59грн за період з лютого 2022 року по вересень 2022 року, 3% річних у сумі 223835,38грн за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року та індексу інфляції у розмірі 1602170,36грн за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року, суд дійшов висновку, що відповідні розрахунки є правильними, вони відповідають нормам чинного законодавства та не спростовані відповідачем, а тому є обґрунтованими. Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про зменшення пені у сумі 233649,59грн, 3% річних у сумі 223835,38грн та індексу інфляції у розмірі 1602170,36грн на 90%, суд зазначив, що з огляду на господарську діяльність відповідача, причини неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної оплати і його ступінь вини, а також, враховуючи те, що підприємство відповідача є стратегічним підприємством, яке віднесено до переліків об`єктів великої приватизації державної власності, відсутність у матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення оплати, та неспівмірність заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат із вартістю поставленої електричної енергії за договором, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що стягнення з боржника заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат не може бути джерелом збагачення кредитора, та дійшов висновку про можливість задоволення клопотання відповідача про зменшення пені, 3% річних та індексу інфляції на 90%.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Харківської області, ПрАТ "Харківенергозбут" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені у розмірі 210284,63грн, 3% річних у розмірі 201451,84грн та інфляційних втрат у розмірі 1441953,32грн та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з АТ "Українські енергетичні машини" пеню у розмірі 210284,63грн, 3% річних у розмірі 201451,84грн та індекс інфляції у розмірі 1441953,32грн, в іншій частині рішення залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що висновки суду щодо наявності форс-мажорних обставин є такими, що суперечать нормам матеріального права, зазначає, що лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є сертифікатом у розумінні положень Закону України "Про торгово-промислові палати України" та не є тим документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини. Вважає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги сертифікат Харківської торгово-промислової палати від 30.09.2022 за вих.№ 114/63.01-6 про підтвердження обставин непереборної сили у АТ "Українські енергетичні машини", оскільки вказаний сертифікат має відношення виключно до зобов`язань відповідача щодо сплати податку на прибуток за 1 квартал 2022 року за 1 півріччя 2022 року та не впливає на договірні відносини між відповідачем та ПрАТ "Харківенергозбут". Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача збитків через неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Апелянт наголошує, що розмір пені складає менше 10 % від загальної суми заборгованості відповідача, а тому не є таким, що значно перевищує розмір збитків. Також вважає, що судом першої інстанції не обґрунтовано, чим саме випадок, на підставі якого між сторонами виник спір, є винятковим. Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про можливість зменшення за рішенням суду як розміру пені, так і 3% річних та інфляційних втрат, та наголошує, що в судових рішеннях Верховного Суду, на які судом здійснено посилання, зазначено лише про можливість зменшення розміру пені, а також у конкретних випадках  - розміру річних (у разі, коли розмір річних є значно більшим за законодавчо встановлений розмір 3%).
У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу ПрАТ "Харківенергозбут" залишити без задоволення та скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23, відмовивши в задоволенні позову. Відповідач вважає, що Господарський суд Харківської області у своєму рішенні, оцінивши всі наявні докази та доводи сторін, правильно застосував до спірних правовідносин принцип справедливості. Зазначає, що відповідач неодноразово піддавався ворожим обстрілам, про що свідчать витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як наслідок, відповідач не може здійснювати нормальну господарську діяльність, в тому числі й не може своєчасно розрахуватися з позивачем. Також відповідач просить врахувати, що 98,1536 % статутного капіталу відповідача належить державі, підприємство має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, віднесено до категорії особливо важливих для економіки суб`єктів господарювання державного сектору економіки.
15.08.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ПрАТ "Харківенергозбут" надійшли письмові пояснення щодо   розрахунків заявлених сум, в яких позивачем надано обґрунтування сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення з відповідача, а також періодів їх нарахування.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції наполягав на доводах апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 скасувати в частині відмови у стягненні пені у розмірі 210284,63грн, 3% річних у розмірі 201451,84грн та інфляційних втрат у розмірі 1441953,32грн та прийняти нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити. 
Представник відповідача до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, а саме копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 02.08.2023, до електронного кабінету АТ "Українські енергетичні машини".
За таких обставин, враховуючи, що участь представників сторін в судовому засіданні не визнавалась судом обов`язковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у цій справі без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, учасник роздрібного ринку електричної енергії постачальник універсальних послуг ПрАТ "Харківенергозбут", який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг далі - HKPEKП), від 19.06.2018 № 505, повідомляє про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом АТ "Харківобленерго" згідно з постановою НКРЕКП від 16.11.2018 №1446 та приєднання споживача (ДП "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ") з 01.01.2019 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії/договору про користування електричною енергією №195 від 01.07.2008 за особовим рахунком № 0116 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.
21.12.2018 між ПрАТ "Харківенергозбут" (постачальником) та ДП "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (споживачем) укладено договір № 195УП про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідно до умов п. 1.1 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком 1 до цього договору.
Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
За умовами п 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.
Відповідно до п. 5.2 договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.
Пунктом 5.3 договору встановлено, що ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором. 
Положеннями п. 5.5 договору встановлено, що ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.
Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (5.6 договору). 
Згідно з п.п. 5.7, 5.8 договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі ї зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів); розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Положеннями п. 5.9 договору визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.10 договору). 
Пунктом 5.11 договору встановлено, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.
Згідно з п. 5.13 договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.
Підпунктом 1 п. 6.2 договору визначено, що споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
В свою чергу, постачальник має право, зокрема, ???отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору (пп. 1 п. 7.1 договору). 
Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1 договору).
Відповідно до п. 13.8 договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо повідомлення здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку, у якому обслуговується одержувач. Споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні.
Крім того, 21.12.2018 між ПрАТ "Харківенергозбут" та ДП "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" укладено комерційну пропозицію № 6, що є додатком № 3 від 21.12.2018 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018.
Згідно з п. 3 комерційної пропозиції №6 розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, у тому числі послуги з розподілу електричної енергії.
Положеннями п. 4 комерційної пропозиції №6 визначено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.
Пунктом 7 комерційної пропозиції №6 визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції, постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.
Договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії (п. 10 комерційної пропозиції №6).
За умовами заяви–приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток №1 до договору №195УП) від 20.01.2022 АТ "Українські енергетичні машини" приєдналося до умов договору № 195УП, початок постачання електричної енергії – 01.12.2021.
Відповідно до пункту 1.4 Статуту АТ "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових загальних зборів АТ "Українські енергетичні машини" та АТ "Завод "Електроважмаш" від 23.12.2021 №32/2021, АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до Товариства відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом".
Між ПрАТ "Харківенергозбут" та АТ "Українські енергетичні машини" 20.01.2022 укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.12.2018 № 195УП, відповідно до п. 1.1 якого сторони дійшли згоди змінити в договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги від 21.12.2018 № 195УП (далі - договір ПУП) та у всіх додатках до договору ПУП, які є невід`ємною частиною договору ПУП, слова: "назва Споживача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (код ЄДРПОУ 00213121) на слова: "назва Споживача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Українські енергетичні машини" (код ЄДРПОУ 05762269). ???Інші умови Договору ПУП, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їхню обов`язковість для себе.
Згідно з умовами договору ПрАТ "Харківенергозбут" сформовано для АТ "Українські енергетичні машини" наступні рахунки за електричну енергію:
-за березень 2020 року на суму 370186,56грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 06.04.2020, строк оплати рахунку по 13.04.2020;
-за квітень 2020 року на суму 394545,54грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 07.05.2020, строк оплати рахунку по 15.05.2020;
-за травень 2020 року на суму 343460,22грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.06.2020, строк оплати рахунку по 16.06.2020;
-за червень 2020 року на суму 271620,06грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 08.07.2020, строк оплати рахунку по 15.07.2020;
- за липень 2020 року на суму 273614,34грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 06.08.2020, строк оплати рахунку по 13.08.2020;
-за серпень 2020 року на суму 288995,40грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 16.09.2020, строк оплати рахунку по 23.09.2020;
-за вересень 2020 року на суму 307384,56грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.10.2020, строк оплати рахунку по 19.10.2020;
-за жовтень 2020 року на суму 326331,60грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.11.2020, строк оплати рахунку по 16.11.2020;
-за листопад 2020 року на суму 408727,20грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 08.12.2020, строк оплати рахунку по 15.12.2020;
-за грудень 2020 року на суму 516391,68грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 11.01.2021, строк оплати рахунку по 16.01.2021;
-за січень 2021 року на суму 373897,44грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 08.02.2021, строк оплати рахунку по 15.02.2021;
-за лютий 2021 року на суму 401521,68грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 04.03.2021, строк о плати рахунку по 12.03.2021;
-за березень 2021 року на суму 247146,48грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 07.04.2021, строк оплати рахунку по 14.04.2021;
- за квітень 2021 року на суму 372083,04грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 11.05.2021, строк оплати рахунку по 18.05.2021;
-за травень 2021 року на суму 263366,88грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.06.2021, строк оплати рахунку по 16.06.2021;
-за червень 2021 року на суму 318082,80грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 08.07.2021, строк оплати рахунку по 15.07.2021;
-за липень 2021 року на суму 282110,64грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.08.2021, строк оплати рахунку по 16.08.2021;
-за серпень 2021 року на суму 282359,28грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.09.2021, строк оплати рахунку по 16.09.2021;
-за вересень 2021 року на суму 156023,28грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 08.10.2021, строк оплати рахунку по 19.10.2021;
- за жовтень 2021 року на суму 516746,16грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.11.2021, строк оплати рахунку по 16.11.2021;
-за листопад 2021 року на суму 228170,88грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.12.2021, строк оплати рахунку по 16.12.2021;
-за грудень 2021 року на суму 448686,00грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 11.01.2022, строк оплати рахунку по 18.01.2022;
-за січень 2022 року на суму 362675,04грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 09.02.2022, строк оплати рахунку по 16.02.2022; 
-за лютий 2022 року на суму 241584,00грн. Рахунок направлено засобами поштового зв`язку 04.10.2022, строк оплати рахунку по 11.10.2022;
-за червень 2022 року на суму 151228,56грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 08.07.2022, строк оплати рахунку по 15.07.2022;
-за липень 2022 року на суму 494951,52грн, що складається з нарахування безпосередньо за липень 2022 року на суму 175551,60грн та з урахуванням перерахунку попередніх періодів за березень 2022 року на суму 319399,92 грн. Рахунок направлено засобами поштового зв`язку 12.08.2022, строк оплати рахунку по 19.08.2022;
-за серпень 2022 року на суму 593503,68грн, що включає нарахування безпосередньо за серпень 2022 року на суму 201346,32грн та з урахуванням перерахунку попередніх періодів за квітень 2022 року та травень 2022 року на суму 392157,36грн. Рахунок направлено засобами поштового зв`язку 14.09.2022, строк оплати рахунку по 21.09.2022;
-за вересень 2022 року на суму 198492,00грн. Рахунок направлено засобами поштового зв`язку 11.10.2022, строк оплати рахунку по 18.10.2022;
-за жовтень 2022 року на суму 322672,56грн. Рахунок отримано представником відповідача під підпис 11.11.2022, строк оплати рахунку по 18.11.2022.
Позивач зазначає, що відповідач свій обов`язок із своєчасної оплати за спожиту електричну енергію виконував неналежним чином, внаслідок чого у відповідача за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію, яка станом на 01.10.2022 становить 3236037,84грн.
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ПрАТ "Харківенергозбут" зверталося з позовом до АТ "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №195УП від 21.12.2018. У вказаній позовній заяві позивачем було пред`явлено до стягнення заборгованість з електричної енергії по договору №195УП від 21.12.20218 за період березень 2020 року - червень 2021 року у сумі 5477355,48грн, нараховані пеню за період з 12.03.2020 по 31.03.2020 включно у сумі 3924,93грн та 3 % річних за період з 12.03.2020 по 31.03.2020 у сумі 587,40грн. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.10.2021 у справі №922/3366/21 в позові відмовлено частково. Стягнуто з АТ "Завод "Електроважмаш" на користь ПрАТ "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію в сумі 5477355,48грн, 3924,89грн пені, 585,81грн 3% річних, 82227,99грн судового збору.
Також, ПрАТ "Харківенергозбут" зверталося до суду з позовною заявою до АТ "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №195 УП від 21.12.2018, в якій просило стягнути заборгованість з електричної енергії по договору №195УП від 21.12.20218 за період липень 2020 року - вересень 2021 року у сумі 720493,20грн, 3 % річних за період з 14.04.2020 - 30.09.2021 у сумі 131381,12грн та інфляційні втрати за період червень 2020 року - серпень 2021 року в сумі 319255,98грн на заборгованість, що виникла в період травень 2020 року - липень 2021 року.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.06.2022 у справі №922/4540/21 у задоволенні позову відмовлено частково. Стягнуто з АТ "Завод Електроважмаш" на користь ПрАТ "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію в сумі 720493,20грн, 3% річних у сумі 65690,56грн, індекс інфляції у сумі 319255,98грн та судовий збір у сумі 17566,97грн.
Доказів виконання відповідачем вказаних судових рішень матеріали справи не містять. 
У зв`язку з неналежним виконанням АТ "Українські енергетичні машини" зобов`язань з оплати за спожиту електричну енергію ПрАТ "Харківенергозбут" здійснено нарахування пені у сумі 233649,59грн на заборгованість, що виникла в період з липня 2021 року по серпень 2022 року, 3% річних у сумі 223835,38грн та індексу інфляції у розмірі 1602170,36грн на заборгованість, що виникла в період з березня 2020 року по серпень 2022 року.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 позов задоволено частково з підстав, що викладені вище. 

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
За положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 № 2628-VIII тимчасово, на  період з 01.01.2019  по 31.12.2020, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 цього Закону.
За умовами п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення"  Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Пунктом 7 постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312 визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ Харківенергозбут zbutenergo.kharkov.ua.
Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. п. 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Пунктом 5.10 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.12.2018 №195УП визначено, що оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Згідно з комерційною пропозицією №6, що є додатком №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.12.2018 №195УП, рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення (п. 4).
Як встановлено судом, у споживача перед постачальником утворилася заборгованість з оплати рахунків за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року у визначені договором та рахунком строки, яка станом на 01.10.2022 становить 3236037,84грн.
Розмір зазначеної заборгованості сторонами не заперечується.
Згідно з ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем доказів оплати вказаної заборгованості до суду не надано. 
Суд першої інстанції, виходячи з того, що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості та не спростовано наявності заборгованості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 236037,84грн.

Крім того, позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 233649,59грн, 3% річних у сумі 223835,38грн та індексу інфляції у розмірі 1602170,36грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. ч. 1, 2 статті 217 ГК України).
Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до п. 7 комерційної пропозиції №6 у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції, постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.
Здійснивши перевірку розрахунку розміру пені, що нарахована на заборгованість, що утворилася у зв`язку з несплатою відповідачем рахунків за електричну енергію за липень 2021 року на заборгованість у розмірі 282110,64грн (період нарахування з 01.02.2022 по 16.02.2022), за серпень 2021 року на заборгованість у розмірі 282359,28грн (період нарахування з 01.02.2022 по 16.03.2022), за вересень 2021 року на заборгованість у розмірі  156023,28грн (період нарахування з 01.02.2022 по 19.04.2022), за жовтень 2021 року на заборгованість у розмірі 516746,16грн (період нарахування з 01.02.2022 по 16.05.2022), за листопад 2021 року на заборгованість у розмірі 228170,88грн (період нарахування з 01.02.2022 по 16.06.2022), за грудень 2021 року на заборгованість у розмірі 448686,00грн (період нарахування з 01.02.2022 по 18.07.2022), за січень 2022 року на заборгованість у розмірі 362675,04грн (період нарахування з 17.02.2022 по 16.08.2022), за червень 2022 року на заборгованість у розмірі 151228,56грн (період нарахування з 16.07.2022 по 30.09.2022), за липень 2022 року на заборгованість у розмірі 494951,52грн, що складається з нарахування безпосередньо за липень 2022 року на суму 175551,60грн та з урахуванням перерахунку попередніх періодів за березень 2022 року на суму 319399,92грн (період нарахування з 20.08.2022 по 30.09.2022), за серпень 2022 року на заборгованість у розмірі 593503,68грн, що включає нарахування безпосередньо за серпень 2022 року на суму 201346,32грн та з урахуванням перерахунку попередніх періодів за квітень 2022 року та травень 2022 року на суму 392157,36грн (період нарахування з 22.09.2022 по 30.09.2022), судом апеляційної інстанції встановлено, що він є арифметично правильним та здійснений в межах визначених законом строків. 

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши правильність розрахунку 3 % річних судом апеляційної інстанції встановлено, розмір 3% річних складає: 
-за березень 2020 року на суму заборгованості 370186,56грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 11105,60грн;
-за квітень 2020 року на суму заборгованості 394545,54грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 11836,37грн;
-за травень 2020 року на суму заборгованості 343460,22грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 10303,81грн;
-за червень 2020 року на суму заборгованості 271620,06грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 8148,60грн;
- за липень 2020 року на суму заборгованості 273614,34грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 8208,43грн;
-за серпень 2020 року на суму заборгованості 288995,40грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 8669,86грн;
-за вересень 2020 року на суму заборгованості 307384,56грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 9221,54грн;
-за жовтень 2020 року на суму заборгованості 326331,60грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 9789,95грн;
-за листопад 2020 року на суму заборгованості 408727,20грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 12261,82грн;
-за грудень 2020 року на суму заборгованості 516391,68грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 15491,75грн;
-за січень 2021 року на суму заборгованості 373897,44грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  11216,92грн;
-за лютий 2021 року на суму заборгованості 401521,68грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  12045,65грн;
-за березень 2021 року на суму заборгованості 247146,48грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  7414,39грн;
- за квітень 2021 року на суму заборгованості 372083,04грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  11162,49грн;
-за травень 2021 року на суму заборгованості 263366,88грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  7901,01грн;
-за червень 2021 року на суму заборгованості 318082,80грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  9542,48грн;
-за липень 2021 року на суму заборгованості 282110,64грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 –  8463,32грн;
-за серпень 2021 року на суму заборгованості 282359,28грн за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 – 8470,78грн;
-за вересень 2021 року на суму заборгованості 156023,28грн за період з 20.10.2021 по 30.09.2022 –  4437,05грн;
- за жовтень 2021 року на суму заборгованості 516746,16грн за період з 17.11.2021 по 30.09.2022 –  13506,19грн;
-за листопад 2021 року на суму заборгованості 228170,88грн за період з 17.12.2021 по 30.09.2022 –  5401,09грн;
-за грудень 2021 року на суму заборгованості 448686,00грн за період з 19.01.2022 по 30.09.2022 –  9403,97грн;
-за січень 2022 року на суму заборгованості 362675,04грн за період з 17.02.2022 по 30.09.2022 –  6736,81грн;
-за березень 2022 року на суму заборгованості 319399,92грн за період з 20.08.2022 по 30.09.2022 – 1102,59грн;
-за квітень 2022 року на суму заборгованості 222507,60грн за період з 22.09.2022 по 30.09.2022 – 164,59грн;
-за травень 2022 року на суму заборгованості 169649,76 за період з 22.09.2022 по 30.09.2022 – 125,49грн;
-за червень 2022 року на суму заборгованості 151228,56грн за період з 16.07.2022 по 30.09.2022 –  957,09грн;
-за липень 2022 року на суму заборгованості 175551,60грн за період з 20.08.2022 по 30.09.2022 –  606,01грн;
-за серпень 2022 року на суму заборгованості 201346,32грн за період з 22.09.2022 по 30.09.2022 –  148,94грн.
Оскільки заявлений до стягнення позивачем розмір 3% річних у сумі 223835,38грн не перевищує суму 3% річних, встановлену судом, враховуючи межі позовних вимог, судова колегія вважає позовні вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" в частині стягнення з відповідача 3% річних  у розмірі 223835,38грн законними та обґрунтованими. 
Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат, судом встановлено, що їх розмір складає: 
-за березень 2020 року на суму заборгованості 370186,56грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 87996,14грн;
-за квітень 2020 року на суму заборгованості 394545,54грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 93786,45грн;
-за травень 2020 року на суму заборгованості 343460,22грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 81643,08грн;
-за червень 2020 року на суму заборгованості 271620,06грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року –  64566,14грн;
- за липень 2020 року на суму заборгованості 273614,34грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 65040,19грн;
-за серпень 2020 року на суму заборгованості 288995,40грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 68696,38грн;
-за вересень 2020 року на суму заборгованості 307384,56грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 73067,63грн;
-за жовтень 2020 року на суму заборгованості 326331,60грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 77571,48грн;
-за листопад 2020 року на суму заборгованості 408727,20грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 97157,54грн;
-за грудень 2020 року на суму заборгованості 516391,68грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 122750,19грн;
-за січень 2021 року на суму заборгованості 373897,44грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 88878,24грн;
-за лютий 2021 року на суму заборгованості 401521,68грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року– 95444,73грн;
-за березень 2021 року на суму заборгованості 247146,48грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 58748,58грн;
- за квітень 2021 року на суму заборгованості 372083,04грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 88446,94грн;
-за травень 2021 року на суму заборгованості 263366,88грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 62604,29грн;
-за червень 2021 року на суму заборгованості 318082,80грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 75610,68грн;
-за липень 2021 року на суму заборгованості 282110,64грн за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року – 67059,83грн;
-за серпень 2021 року на суму заборгованості 282359,28грн за період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року – 62794,92грн;
-за вересень 2021 року на суму заборгованості 156023,28грн за період з листопада 2021 року по серпень 2022 року – 33095,98грн;
- за жовтень 2021 року на суму заборгованості 516746,16грн за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року – 104642,16грн;
-за листопад 2021 року на суму заборгованості 228170,88грн за період з січня 2022 року по серпень 2022 року – 44568,63грн;
-за грудень 2021 року на суму заборгованості 448686,00грн за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року – 80759,08грн;
-за січень 2022 року на суму заборгованості 362675,04грн за період з березня 2022 року по серпень 2022 року – 58538,53грн;
-за червень 2022 року на суму заборгованості 151228,56грн за період серпень 2022 –  1663,51грн.
Враховуючи межі позовних вимог, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість вимог ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення з АТ "Українські енергетичні машини" інфляційних втрат у розмірі 1602170,36грн.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 90%.
Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до статті 233 ГК України якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.
Реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 ГПК України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.
Застосоване у статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.
У постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 367/7401/14-ц міститься висновок, що тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Неустойка не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зазначені норми законодавства ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.
Зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01.08.2019 р. у справі № 922/2932/18, від 08.10.2019 р. у справі № 922/2930/18, від 08.10.2019 р. у справі № 923/142/19, від 09.10.2019 р. у справі №904/4083/18).
Судом встановлено, що відповідач просив зменшити розмір пені, посилаючись на те, що він включений до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, а стягнення надмірних штрафних санкцій в результаті приватизації завдасть збитків державі внаслідок недоотримання реальної вартості підприємства. Зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України  та запровадженням воєнного стану товариство перебуває у тяжкій економічній ситуації, та посилається на існування форс-мажорних обставин у зв`язку з вказаними подіями. Зазначає, що відповідач неодноразово піддавався ворожим обстрілам, про що свідчать витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як наслідок, відповідач не може здійснювати нормальну господарську діяльність, в тому числі й не може своєчасно розрахуватися з позивачем.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із засновників (учасників) юридичної особи є держава Україна, розмір частки засновника (учасника): 1391167776.5, центральний орган виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа публічного права або який здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі: Кабінет Міністрів України.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією: "05762269 Акціонерне товариство "Турбоатом" 75,22407664".
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1228-р від 06.10.2021 "Деякі питання управління акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" в перелік об`єктів приватизації внесені зміни щодо назви товариства, замінено позицію "05762269 Акціонерне товариство "Турбоатом" 75,22407664" на позицію "05762269 АТ "Українські енергетичні машини" 75,22407664".
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" АТ "Турбоатом" включене до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави у сфері машинобудівної промисловості.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилається на дію форс-мажорних обставин. В обґрунтування своїх доводів відповідач наголошує на запровадженні в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений на її офіційному сайті, яким військову агресію Російської Федерації проти України визнано форс-мажорними обставинами.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Частина друга статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Частиною першою цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства (п. 12.4 договору від 21.12.2018 №195УП). 
Проте, матеріали справи не містять доказів надіслання відповідачем на адресу позивача повідомлень про форс-мажорні обставини.
В той же час, лист ТПП України не є сертифікатом у розумінні наведеного положення Закону, та разом з тим, не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини (такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10.03.2023 у справі № 922/1093/22).
Наданий відповідачем до матеріалів справи Сертифікат Харківської торгово-промислової палати від 30.09.2022 №114/63.01-6 не може вважатися належним доказом на підтвердження існування форс-мажорних обставин у даній справі, оскільки за його змістом він засвідчує форс-мажорні обставини щодо обов`язку сплати податку на прибуток за 1 квартал 2022 року на 1 півріччя 2022 року у термін 29.07.2022, 19.08.2022. 
Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи не надано сертифіката Торгово-промислової палати України, яким би засвідчувалася дія обставин непереборної сили щодо виконання умов договору від 21.12.2018 №195УП про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Також судова колегія враховує висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 04.10.2022 у справі №927/25/21, згідно з якими сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу. Тобто, існування обставин непереборної сили повинно підтверджуватися також у сукупності з іншими доказами, наданими учасником провадження на підтвердження своїх вимог та заперечень.
Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин непереборної сили, які завадили споживачу належним чином виконати умови договору від 21.12.2018 №195УП про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
В той же час, судова колегія приймає до уваги, що неможливість відповідача здійснити оплату податку на прибуток свідчить про скрутний фінансовий стан АТ "Українські енергетичні машини".
Крім того, з наданих відповідачем до матеріалів справи копій витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 42022221750000247, номер кримінального провадження 2202222000002603, номер кримінального провадження 22022220000001240, номер кримінального провадження 22022220000000817, номер кримінального провадження 22022220000000687, номер кримінального провадження 12022221190000725 та рапортів працівників поліції від 13.03.2023, від 10.02.2023 вбачається, що територія АТ "Українські енергетичні машини" систематично піддається ворожим обстрілам, внаслідок чого пошкоджено майно товариства. 
Очевидно, що вказані обставини впливають на господарську діяльність відповідача, а також на можливість останнього виконувати свої зобов`язання за договором від 21.12.2018 №195УП про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
При цьому, судова колегія враховує, що звертаючись до суду з позовною заявою та апеляційною скаргою, позивачем не надано жодних доказів понесення ним збитків у зв`язку з простроченням відповідачем строків оплати заборгованості.
Колегія суддів зазначає, що зменшення розміру пені на 90% не нівелюватиме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а покладення на відповідача відповідальності у вигляді пені у розмірі 23364,96грн, що складає 10% від заявленого до стягнення розміру, має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за поставлену ним електричну енергію, та спрямоване на дотримання балансу інтересів сторін.
Зважаючи на скрутний фінансовий стан відповідача, постійні ворожі обстріли території товариства, специфіку його господарської діяльності та важливість підприємства для економіки країни, а також беручи до уваги відсутність доказів, які підтверджували б наявність у позивача збитків, що були б спричинені простроченням відповідача, а також враховуючи інтереси позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зменшення заявленої до стягнення суми пені на 90 % забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів обох сторін.

Щодо зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія зазначає про таке.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення господарського суду, при зменшенні розміру нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних втрат суд  керувався, зокрема, висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 18.03.2020 у справі №902/417/18.
Так, судом першої інстанції зазначено, що суд враховує висновки Великої Палати, викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, згідно із якими Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір пені, штрафу та відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
При цьому, суд першої, правильно застосувавши загальний висновок Великої Палати у справі № 902/417/18 щодо права суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, не звернув увагу, що відповідне зменшення відсотків річних Велика Палата Верховного Суду допустила з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та зокрема критеріїв розумності, справедливості та пропорційності.
Посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду, місцевим господарським судом при зменшенні розміру нарахованих позивачем процентів річних та інфляційних втрат у цій справі помилково застосовані лише ті самі критерії, які визначені статтею 233 ГК України і частиною третьою статті 551 ЦК України для зменшення штрафних санкцій (неустойки, штрафу). Водночас Велика Палата у справі № 902/417/18 виходила з критеріїв розумності, справедливості та пропорційності з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання. Отже, Велика Палата Верховного Суду допустила зменшення розміру відсотків річних з урахуванням конкретних обставин справи, а саме - встановлення процентної ставки річних на рівні 40 % та 96 % і її явної невідповідності принципу справедливості.
Проте, у даній справі, відсотки річних заявлено до стягнення у розмірі, передбаченому законом (частиною другою статті 625 ЦК України) - 3 %. Та судом не встановлено відповідних до справи № 902/417/18 обставин очевидної неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних (40 і 96 % річних).
При цьому, у справі № 902/417/18 Великою Палатою Верховного Суду не було викладено висновків щодо можливості зменшення розміру інфляційних втрат. 
Отже, справа № 902/417/18 не є подібною з даною справою, оскільки в зазначених справах суди виходили з різних фактичних обставин при зменшенні розміру відсотків річних, тому суд першої інстанції помилково зменшив розмір 3 % річних та інфляційних втрат.
Колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого суду щодо наявності підстав для зменшення розміру 3 % річних та інфляційних втрат з урахуванням критеріїв розумності, справедливості та пропорційності, оскільки обставини очевидної неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних відсутні, розмір заявлених до стягнення відсотків річних відповідає розміру, встановленому законом (3 %), наведені відповідачем підстави для зменшення пені не можуть бути підставою для зменшення розміру 3 % річних без встановлення судом виключних (надзвичайних) обставин.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Судова колегія зауважує, що нормами чинного законодавства не передбачено повноважень суду на зменшення розміру інфляційних втрат. 
Оскільки нарахування інфляційних втрат є відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, та їх розмір не підлягає зміні за домовленістю сторін, а порядок їх нарахування є чітко регламентованим, судова колегія дійшла висновку, що зменшення розміру інфляційних втрат порушує права кредитора та робить його уразливим від знецінення грошових коштів, виплату яких затримує боржник. 
Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 в частині зменшення 3% річних та інфляційних втрат на 90% є необґрунтованим. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з відповідача 3% річних у розмірі 201451,84грн та інфляційних втрат у розмірі 1441953,32грн із прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог. 
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задовольнити частково. 
2.Рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 скасувати в частині відмови у стягненні 3% річних у розмірі 201451,84грн та інфляційних втрат у розмірі 1441953,32грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
3.Абзац 4 резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 викласти в наступній редакції: 
"Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 199, код ЄДРПОУ 05762269) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код ЄДРПОУ 42206328) заборгованість по пені у сумі 23364,96грн, 3% річних у сумі 223835,38грн, інфляційні втрати у розмірі 1602170,36грн та 79435,40грн судового збору на п/р НОМЕР_1 ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328."
В решті рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23 залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 199, код ЄДРПОУ 05762269) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код ЄДРПОУ 42206328) судові витрати зі сплати судового збору за апеляційною скаргою у розмірі 36976,62грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений 23.08.2023.

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза