ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року	Львів	Справа № 300/474/23 пров. № А/857/8886/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року в справі №300/474/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування наказу зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції – Микитюк Р.В.,
час ухвалення рішення – 26.04.2023 року,
місце ухвалення рішення – м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                                  ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі – відповідач), в якому просив:
1) визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 № 78 з приводу позбавлення позивача премії за травень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;
2) визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2022 року № 79 з приводу позбавлення позивача додаткової грошової винагороди за травень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;
3) визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року № 276 з приводу позбавлення позивача премії за вересень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;
4) визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року № 277 з приводу позбавлення позивача додаткової грошової винагороди за вересень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;
5) визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 року № 435 з приводу позбавлення позивача додаткової грошової винагороди за листопад 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;
6) визнати протиправним та скасувати п. 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 року № 434 з приводу позбавлення позивача премії за листопад 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;
7) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу за травень, вересень та листопад 2022 року премію та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30000 пропорційно в розрахунку на місяць.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Міністра оборони України про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 не є нормативним актом на підставі якого допускається позбавлення військовослужбовців додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168. Наголошує скаржник, що ні КУпАП, ні іншими Законами України не передбачено такий вид адміністративного стягнення для військовослужбовців як обмеження у виплаті додаткової винагороди, його застосування є незаконним, ні як в якості основного виду стягнення, ні як додаткового. Звертає увагу суду, що позбавлення виплат є подвійним притягненням до юридичної відповідальності, який при цьому не передбачений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловила незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене позивачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом, 17.03.2022, ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2022 № 38, позивача відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом зараховано на військову службу за призовом у воєнний час до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 2 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с. 97).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2022 № 64-1, позивача призначено на посаду стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с. 98).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.10.2022 № 345, ОСОБА_1 призначено на посаду маляра 1 будівельного відділення взводу загальнобудівельних робіт роти інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 (а.с. 99).
Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2023 № 2, позивача призначено на посаду стрільця - номер обслуги 3 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с. 100).
Так, 06.05.2022 уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 складено адміністративний протокол в/ч НОМЕР_3 № 36 від 11.05.2022 року про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі в зоні територіальної оборони № НОМЕР_4 , на об`єкті охорони за № НОМЕР_5 в Львівській області, в стані алкогольного сп`яніння (1,45 % проміле). Даний факт підтверджується висновком КНП «Сколівська Центральна Лікарня» від 06.05.2022 (а.с. 101-104).
Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі № 453/452/22 солдата ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи позивач вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд його суворо не карати (а.с. 105-106).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 № 78 та від 08.06.2022 № 79 позбавлено премії в повному обсязі за травень місяць 2022 року, а також виплати щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за травень 2022 та не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди за травень 2022 року (а.с. 121,123).
30.09.2022 року уповноваженою особою військової частини НОМЕР_2 складено адміністративний протокол в/ч НОМЕР_1 № 478 від 30.09.2022 про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі в Львівській області, в стані алкогольного сп`яніння (1,220 % проміле). Даний факт підтверджується висновком КНП "Сколівська Центральна Лікарня" від 29.09.2022 (а.с. 107-110).
Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі № 453/1271/22, солдата ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУПАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи позивач вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд його суворо не карати (а.с. 111-112).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 № 276 та від 04.10.2022 № 277 не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за вересень 2022 року (а.с. 122,125).
Так, 20.11.2022 уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 складено адміністративний протокол в/ч НОМЕР_6 № 669 від 20.11.2022 про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі в Львівській області, в стані алкогольного сп`яніння (1,802 % проміле). Даний факт підтверджується довідкою КП «ДМЛ ЧМР» №4943 від 20.11.2022 та поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 112-116).
Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 у справі № 451/1457/22, солдата ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУПАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи позивач вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд його суворо не карати (а.с. 117-120).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 № 434 та від 03.12.2022 № 435 не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за листопад 2022 року (а.с. 127-128).
Не погоджуючись з вищенаведеними наказами командира військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся з цим позовом до суду.
Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).
Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Згідно із статтею 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат зобов`язаний серед іншого під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, додержуватися військової дисципліни, 
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Матеріалами справи встановлено, що фактичною підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди та премій за травень, вересень та листопад 2022 слугувало порушення ним військової дисципліни та вчинення ним військово-адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками порушення координації рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота.
Щодо оскарження позивачем наказів в частині позбавлення його додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за травень, вересень та листопад 2022 року в повному обсязі суд зазначає наступне.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі -Порядок № 260).
Пунктом 17 розділу І Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра Оборони України доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 (застосувалось до 01.06.2022) та Окремим дорученням Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29 (застосовується після 01.06.2023).
Пунктом 10 вказаного рішення від 25.03.2022 № 248/1298  встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння – за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, а також ті, у діях (бездіяльності), яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.
Аналогічні положення містяться в підпункті 9.8 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 згідно з яким до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень або 30 000,00 гривень визначено не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий мас, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).
Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції правильно керувався тим, що чинним законодавством не передбачено прийняття окремого рішення щодо позбавлення військовослужбовця додаткової винагороди, а реалізація такого рішення знаходить своє відображення в тому, що до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовець, який допустив порушення, не включається.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 06.05.2022 перебуваючи в зоні територіальної оборони №3, на об`єкті №45 в Львівській області, був в стані алкогольного сп`яніння (1,45 % проміле), в нього була порушена координація рухів, порушення мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_1 №36 від 11.05.2022; поясненнями командира ІІ відділу ІІ взводу 3 роти 3 батальйону ОСОБА_3 ; поясненнями командира ІІ взводу 3 роти молодшого лейтенанта ОСОБА_4 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу за швидкість реакції №62 від 06.05.2022; постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 за справою №453/452/22. Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненні та просив суворо не карати.
29.09.2022 ОСОБА_1 перебуваючи на службі в зоні територіальної оборони № 3, на об`єкті охорони за № 45 в Львівській області, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_6 № 478 від 30.09.2022; поясненнями командира 1 взводу 3 роти лейтенанта ОСОБА_5 від 29.09.2022; поясненнями командира 2 взводу 3 роти лейтенанта ОСОБА_4 від 29.09.2022; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9 від 29.09.2022; постановою Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі №453/1271/22. Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненні та просив суворо не карати.
20.11.2022 о 09:00 год перебуваючи в пункті постійної дислокації (с. Радванці, Червоноградського району) солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Окрім цього, 20.12.2022 о 20:30 год перебуваючи в пункті постійної дислокації (с. Радванці, Червоноградського району) солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджується тестом на алкоголь, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор №505», яким встановлено результат огляду ОСОБА_6 на стан алкогольного сп`яніння - 1,802 проміле; протоколом в/ч НОМЕР_2 № 796 від 21.12.2022 по суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ; поясненнями командира взводу загально-будівельних робіт роти інженерної підтримки, капітана ОСОБА_7 від 20.12.2022 по суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 ; поясненнями командира роти з морально-психологічного забезпечення роти інженерної підтримки, лейтенанта ОСОБА_9 від 20.12.2022 по суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 ; поясненнями ОСОБА_1 від 20.12.2022, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення та, в яких він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення; направленням на амбулаторне обстеження № 475 від 20.12.2022, яким встановлено що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; тестом на алкоголь, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Алконт № 8300», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,887 проміле; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 306 від 20.12.2022, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 за справою №451/1457/22.
Суд звертає увагу, що постанова Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі №453/452/22; постанова Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі №453/1271/22; постанова Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 у справі №451/1457/22 не оскаржувались в апеляційному порядку та набрали законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів наголошує, що невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди є наслідком перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та вчинення дій які мають ознаки адміністративного правопорушення– за місяць, у якому здійснено таке порушення, під час виконання обов`язків військової служби, який чітко передбачено рішенням Міністра Оборони України доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 та Окремим дорученням Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29, та не становить собою певного виду юридичної відповідальності, а тому не може вважатись подвійним притягненням позивача до відповідальності та порушення принципу non bis in idem.
При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що можливість, на період дії воєнного стану, встановлення виплат грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу за окремим рішенням Міністра оборони України прямо передбачена пунктом 17 розділу І Порядку № 260. Як вже зазначалося вище, такими є рішення Міністра Оборони України доведене телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 (застосувалось до 01.06.2022) та окреме доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29 (застосовується після 01.06.2023), які нечинними, у встановленому законом порядку, не визнавалися та поширювали свою дію на спірні правовідносини.
Доводи позивача про те, що ні КУпАП, ні іншими Законами України не передбачено такий вид адміністративного стягнення для військовослужбовців як обмеження у виплаті додаткової винагороди та премій, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено, адже ОСОБА_1 позбавлено виплат додаткової грошової допомоги та премій за травень, вересень та листопад 2022 року саме за не дотримання Порядку № 260 та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, де чітко передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди та премій не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. Суд наголошує, що факт алкогольного сп`яніння 06.05.2022, 29.09.2022 та 20.11.2022 ОСОБА_1 не оскаржувався та не спростовувався.
Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що військова частина НОМЕР_1 правомірно позбавила ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, не включивши останнього до наказів на виплату винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за травень, вересень та листопад 2022.
Позовні вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення премії за травень, вересень та листопад 2022 року, затверджених наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками порушення координації рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, також не підлягають до задоволення у зв`язку з настуаним.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Наказ № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Відповідно до пункту 2 розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
Пунктом 8 розділу І Наказу № 260 встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служба) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.
Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.
Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення ОСОБА_1 премії за травень, вересень та листопад 2022 року у зв`язку із порушення ним військової дисципліни та вчиненням ним військово-адміністративного правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками порушення координації рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, прийняте командирами військової частини НОМЕР_7 правомірно та в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги про його скасування до задоволення не підлягають.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року в справі №300/474/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.