УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 липня 2023року
м. Київ
 
справа №738/2153/18
провадження № 51-2915зно20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього за нововиявленими обставинами,
 
встановив:
 
За вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 
2019 року засуджено:
 
ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі ? КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 289 КК ? до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна;
 
ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 289 КК ? до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначенопокарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна;
 
ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань, призначених за вказаним вироком та попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2018 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією всього належного йому майна.
 
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 1 червня 2020 року вирок суду першої інстанції залишив без зміни.
 
Постановою Верховного Суду від 2 грудня 2020 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 1 червня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінено та виключено з мотивувальної частини судових рішень посилання як на докази фактичні дані, які містяться у відеозаписі проведення негласної слідчої (розшукової) дії ? аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10 жовтня 2018 року та протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2018 року, за участю ОСОБА_7 .
 
В іншій частині вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду залишено без зміни.
 
Засуджений  ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо нього.
 
Перевіривши матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 , Суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження, з огляду на таке.
 
Згідно з ч. 1 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначається судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява.
Згідно ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті. 
 
Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї копій судових рішень, засуджений  ОСОБА_4 у своїй заяві порушує питання про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо нього, однак не конкретизує яких. Також він не врахував, що заява повинна подаватись до суду, який перший допустив помилку.
 
Відповідно до вимог ст. 466 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими КПК для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
 
Звернення до касаційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішень судів нижчих інстанції не передбачено вимогами ст. 463 КПК. 
 
За змістом ч. 2 ст. 464 КПК після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.
 
Згідно правового висновку викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року по справі 
№ 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19), положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
 
З огляду на викладене, слід відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4  про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо нього.
 
Керуючись ст. 464 КПК, Суд

 
постановив:
 
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо нього. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                        ОСОБА_3