ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2023 року                                                                 Справа № 906/5/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Крейбух О.Г. 

при секретарі судового засідання Комшелюку А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 (повний текст - 12.06.2023) у справі №906/5/23 (суддя Сікорська Н.А.)
за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Райгородоцької територіальної громади в особі Райгородоцької сільської ради та Відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлюк А.В" 
про визнання недійсним договору оренди та повернення нежитлових приміщень 

за участю представників:
прокурор - Христик Н.П. (в залі суду);
відповідача – Могильницька І.М. (поза межами приміщення суду);
Райгородоцької сільської ради - Самчик М.Ю. (поза межами приміщення суду);
Відділу освіти, культури, молоді та спорту – не з`явився;

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/5/23 відмовлено у задоволенні позову Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Райгородоцької територіальної громади в особі Райгородоцької сільської ради та Відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлюк А.В" про визнання недійсним договору оренди та повернення нежитлових приміщень 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
В скарзі прокурор зокрема зазначає, що зі змісту ч.ч.1, 6 ст.80 Закону України «Про освіту» вбачається, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.
Відповідно до ч.4 ст.80 Закону України «Про освіту» об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства. 
Таким чином, чинний на момент укладення оспорюваного договору Закон України «Про освіту» №2145-VІІІ від 05.09.2017, в редакції від 05.07.2022, містить положення, якими імперативно передбачена заборона використання майна державних та комунальних закладів освіти не за освітнім призначенням. 
Надання в оренду майна закладів освіти, як виняток, передбачено лише з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Сверджує, що положення пункту 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 та пункту 11 розділу І Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 №2205 передбачають можливість залучення додаткових джерел фінансування навчальних закладів, у тому числі доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання лише у тому разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі за умови, що їх використання має бути пов`язано з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу.
Також зазначає, що поза увагою суду залишились доводи прокурора, а також долучені до позовної заяви докази, які свідчать про відсутність у робочих навчальних планах Бистрицького ліцею Райгородоцької сільської ради предмету, пов`язаного з вивченням питань агрономії та економіки сільського господарства. Як вбачається з матеріалів справи, орендар не є закладом освіти, не має ліцензії на надання освітніх послуг. ТОВ «Павлюк А.В.» не може здійснювати навчально-виховну діяльність та надавати такі послуги, оскільки не є особою, пов`язаною з освітньою діяльністю.
На підставі викладеного прокурор просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/5/23 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити; стягнути з відповідачів на користь Житомирської обласної прокуратури здійснені нею судові витрати.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/5/23 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г.
Листом суду апеляційної інстанції матеріали справи №906/5/23 витребовувалися з Господарського суду Житомирської області.
26.07.2023 матеріали справи №906/5/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Розпорядженням керівника апарату суду від 27.07.2023, у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді по справі - Павлюк І.Ю. у період з 24 липня 2023 р. по 25 серпня 2023р. включно, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/5/23.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/5/23 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г.
Ухвалою від 01.08.2023 поновлено Заступнику керівника Житомирської обласної прокуратури строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/5/23, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 11.09.2023 об 10:00год.; зупинено дію рішення; запропоновано відповідачу у строк до 18.08.2023 подати письмовий відзив на апеляційну скаргу.
14.08.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлюк А.В" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві відповідач зокрема зазначає, що: позивачами при оголошенні аукціону було зазначено, що об`єкт оренди може бути використаний виключно для надання послуг, пов`язаних з навчально-виховним процесом (консультування з питань агрономії та економіки сільського господарства); відповідач, беручи участь в аукціоні, підтвердив намір використовувати приміщення для надання послуг, пов`язаних з навчально-виховним процесом (консультування з питань агрономії та економіки сільського господарства); прокуратура не надала жодних доказів порушення відповідачем вимог щодо цільового використання приміщення; з огляду на те, що предмет оренди через аварійний стан більше десяти років не використовується у навчальному процесі, на нього взагалі не поширюється вимога щодо використання майна закладів освіти, визначена положеннями ст.80 Закону України «Про освіту».
Відповідач стверджує, що повністю відповідає критеріям та вимогам, які ставляться до орендаря комунального майна згідно чинного законодавства. Жодних інших вимог на момент участі в аукціоні та укладання договору оренди майна, таких як наявність зареєстрованого якогось конкретного КВЕДу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або наявності ліцензії на провадження діяльності певного виду, законодавцем та позивачами не висувається.
Звертає увагу, що законодавець у ст.8 Закону України «Про освіту» також дає визначення терміну «неформальна освіта» - це освіта, яка здобувається, як правило, за освітніми програмами та не передбачає присудження визнаних державою освітніх кваліфікацій за рівнями освіти, але може завершуватися присвоєнням професійних та/або присудженням часткових освітніх кваліфікацій.
На даний час, відповідач по суті лише виконує ремонтні роботи для можливості подальшої експлуатації будівлі за призначенням, тому у прокуратури відсутні належні та допустимі докази використання будівлі не за призначенням. Проведення ремонтних робіт за будь-яких обставин не може вважатись нецільовим використанням орендованого приміщення. Доказів будь-якого іншого використання прокуратурою не надано.
Також відповідач зазначає, що прокуратурою не доведено порушення майнового права чи інтересу Райгородоцької територіальної громади, настання негативних наслідків такого порушення, оскільки передача в оренду об`єкта комунальної власності - будівлі бувшої школи за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1А, відбулася з ініціативи територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування - Райгородоцької сільської ради, передача в оренду майна комунальної власності здійснена на конкурентних засадах шляхом проведення електронного аукціону (який не визнано недійсним), грошові кошти, отримані від оренди майна, були спрямовані до місцевого бюджету, а дії з передачею в користування об`єкту комунальної власності не пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна.
На підставі викладеного просить апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 01 червня 2023 року у справі №906/5/23- залишити без змін.
16.08.2023 від голови Райгородоцької сільської ради надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначає, що не погоджується зі змістом апеляційної скарги з огляду на суперечності між предметом позову та посиланням апелянта на норми законодавства у сфері освіти. Так, вказана апелянтом норма ч.4 ст.80 Закону України «Про освіту» передбачає, що майно комунальних закладів освіти не підлягає приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу. Звертає увагу, що предметом оскаржуваного Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності є саме використання з метою надання послуг, пов`язаних з навчально-виховним процесом (консультування з питань агрономії та економіки сільського господарства). Такі послуги не можуть бути забезпечені ні власником майна (Райгородоцька сільська рада), ні орендодавцем майна (Відділ освіти, культури, молоді та спорту), ні будь-яким закладом освіти Райгородоцької громади.
Посилання апелянта на порушення вимог Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх начальних закладів та організації навчально-виховного процесу вважає таким, що не відповідає дійсності. Крім факту, що навчально-виховний процес в аварійному приміщенні не проводиться з 2012 року, згідно доданих до позовної підтверджуючих документів, об`єкт оренди не належить до майна, власником (балансоутримувачем) якого є заклад освіти.
Вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/5/23 є обґрунтованим та законним, а тому просить відмовити Заступнику керівника Житомирської обласної прокуратури в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін.
17.08.2023 від представника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити Заступнику керівника Житомирської обласної прокуратури в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/5/23 без змін
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 11.09.2023 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд скасувати рішення та прийняти нове про задоволення позову.
Представник відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, просив відмовити у її задоволенні.
Представник Райгородоцької сільської ради заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, просив відмовити у її задоволенні.
Відділ освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради не забезпечив явку свого представника у судове засідання, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся у встановленому законом порядку.
Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглядом матеріалів справи встановлено.
Рішенням Райгородоцької сільської ради №36 від 14.12.2020 надано згоду на прийняття із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Бердичівського району у комунальну власність Райгородоцької сільської ради Бистрицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (Житомирська обл., Бердичівський район, с.Бистрик, вул.Ватутіна, 1А) (п.5.1 рішення).
Бистрицький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Райгородоцької сільської ради передано в оперативне управління та на баланс відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради (т.1, а.с.19-20).
Відповідно до інформації Бердичівської районної державної адміністрації, викладеної у листі №01-9/1249 від 08.08.2022, 29.12.2020 складено акт прийому-передачі майна, яким все нерухоме майно, основні засоби, нематеріальні активи (враховуючи документацію по Бистрицькій ЗОШ) майнового комплексу Бистрицької ЗОШ І-ІІІ ступенів передано у власність Райгородоцької сільської ради (т.1, а.с.22).
Рішенням Райгородоцької сільської ради №483 від 03.12.2021 перейменовано Бистрицький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (Житомирська обл., Бердичівський рн., с.Бистрик, вул.Ватутіна, 1А, код ЄДРПОУ 22054597) на Бистрицький ліцей Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (т.1, а.с.21).
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право комунальної власності на школу, загальною площею 531 кв.м, за адресою: с.Бистрик, вул.Ватутіна, 1а за Райгородоцькою сільською радою зареєстровано 15.02.2022р. (т.1, а.с.30-31).
Рішенням сесії Райгородоцької сільської ради від 24.09.2021 №395 надано згоду на передачу в оренду майна з проведенням аукціону, зокрема, приміщення бувшої школи, за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна (Ватутіна), 1А (т.1, а.с.23-27).
Орендодавцем вказаного майна визначено Відділ освіти, культури молоді та спорту Райгородоцької сільської ради.
Згідно Звіту №06/05 про визначення ринкової вартості майна - комплексу будівель по вул.Молодіжна, 1а, с.Бистрик, загальна вартість об`єкту оцінки станом на 30.04.2022 становить 168945,00 грн (т.2 а.с.13-58).
На підставі наказу відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради №29-ОД від 13.06.2022 в системі Prozorro розміщено оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду комунального майна, а саме: "Приміщення бувшої школи та допоміжних будівель, за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р-н, с.Бистрик, вул.Молодіжна (Ватутіна), 1а". Пропонований строк оренди - 4 роки 11 місяців. Технічний стан об`єкта незадовільний. Експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх ремонту та відновлення. Газопостачання, водопостачання та водовідведення - відсутні. Вказано, що об`єкт може бути використано виключно для надання послуг, пов`язаних з навчально-виховним процесом, а саме: консультування з питань агрономії та економіки сільського господарства (т.1, а.с.98-102).
За результатами електронного аукціону 14.07.2022 між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради (орендодавець) та ТОВ "Павлюк А.В." (орендар) 14.07.2022 укладено договір оренди №2 індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності, згідно п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування об`єкти нерухомого майна комунальної власності Райгородоцької сільської ради, а саме: приміщення бувшої школи, літ.А-1, загальною площею 531,0 кв.м, їдальня, літ.В-1,загальною площею 45,2 кв.м, погріб, літ.Г-1, загальною площею 19,9 кв.м, сарай, літ.Д загальною площею 19,5 кв.м, сарай, літ.Е, загальною площею 23,6 кв.м, вбиральня, літ.Ж, загальною площею 20,8 кв.м, що розташовані за адресою: Житомирська обл., Бердичівський район, с.Бистрик, вул.Молодіжна (Ватутіна), 1А, для комерційного використання з метою надання послуг, пов`язаних з навчально-виховним процесом (консультування з питань агрономії та економіки сільського господарства) (т.1, а.с.34-40).
Цей договір укладено строком на 4 роки 11 місяців, що діє з 14.07.2022 до 14.06.2027 включно (п.10.1 договору).
На запит прокурора про надання інформації від 27.07.2022, Райгородоцька сільська рада листом №529 від 03.08.2022 надала копії документів, які стали підставою для передачі спірних приміщень в оренду, а також вказала, що об`єкт оренди перебував в аварійному стані та потребував ремонту, про що вказувалося в оголошенні про проведення аукціону. З метою забезпечення якісного освітнього процесу в с.Бистрик розроблено проект будівництва "Реконструкція адмінбудівлі за адресою: с.Бистрик вул.Шевченка, 17А під заклад загальної середньої освіти на 144 місця" (т.1, а.с.89-102).
В листі №607 від 01.09.2022, адресованому Бердичівській окружній прокуратурі, Райгородоцька сільська рада повідомила, що начальний заклад Бистрицький ліцей не ліквідовано, він функціонує та надає освітні послуги тимчасово в приміщенні закладу дошкільної освіти "Сонечко" Райгородоцької сільської ради за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1Б. По завершенню будівництва нового приміщення за адресою с.Бистрик, вул.Шеченка, 17А, ліцей буде переміщено за новою адресою (т.1, а.с.18).
Листом №39 від 02.09.2022 Райгородоцька сільська рада надала прокурору інформацію, що в 2021-2022н.р. навчальний процес у приміщенні за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1А не проводився; для проведення навчального процесу у 2022-2023н.р. зараховано на навчання 104 учні; найближче розташована школа - гімназія №11 м.Бердичева по вул.Бистрицькій (т.1, а.с.17).
Райгородоцька сільська рада в листі №642 від 12.09.2022, наданому на запит прокурора від 27.07.2022, повідомила, що приміщення Бистрицької ЗОШ перебуває в аварійному стані та не використовується для навчальних (освітніх) потреб з 01.09.2012 (т.1, а.с.145-146).
Бердичівська РДА у листі від 15.09.2022 №01-9/1526 надала інформацію, що найближча школа до школи за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1а, розташована на відстані близько 9 кілометрів, та знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Бердичів, вул.Бистрицька, 32/21 (т.1, а.с.147).
Листом №709 від 07.10.2022, на запит прокурора від 06.10.2022 Райгородоцька сільська рада надала копію Звіту №16297019-08-04-0044.12 від 23.04.2012 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - Бистрицька ЗОШ І-ІІІ ст. (т.1, а.с.103-144).
Згідно вказаного звіту, за результатами проведення технічного обстеження встановлена невідповідність будівлі вимогам надійності і безпечності експлуатації, і неможливість її безпечної експлуатації.
Будівля майстерні та будинок вчителя відносяться до ІV стану - аварійний; нежитлова громадська будівля Бистрицької ЗОШ І-ІІІ ступенів відноситься до ІІІ стану - непридатний до експлуатації (мають місце дефекти й пошкодження, які знижують несучу здатність). Нормативний термін експлуатації для громадських будівель на час проведення обстеження встановлено 100 років, будівлі які обстежувалися, експлуатуються за цільовим призначенням орієнтовно 83 роки, та збудовані більше 100 років тому, що свідчить про закінчення їх граничного терміну нормативної та безпечної експлуатації. Для забезпечення першочергових заходів безпеки слід вивести людей із зони можливого обвалення, негайно припинити експлуатацію, вжити заходів щодо огородження будівель та небезпечної зони для унеможливлення доступу людей.
27.10.2022 листом №178 Райгородоцька сільська рада надала прокурор копію навчального плану Бистрицького ліцею на 2022-2023 роки; копію рішення ради від 14.12.2020 №36 "Про надання згоди на прийняття у комунальну власність закладів освіти" (т.1, а.с.148-157).
01.11.2022 прокурор направив Райгородоцькій сільській раді та Відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" про виявлені порушення під час передачі в оренду приміщення Бистрицького ліцею та необхідність вжиття заходів, шляхом звернення до суду з відповідним позовом про визнання недійсним договору оренди (т.1, а.с.165-173).
Райгородоцька сільська рада 11.11.2022 та 14.11.2022 надіслала прокурору заперечення на повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", в яких вказала про відсутність порушень законодавства, оскільки передані в оренду приміщення ліцею не використовуються для освітніх потреб (т.1, а.с.174, 175-177).
З посиланням на невжиття уповноваженими органами заходів щодо усунення порушень законодавства, Керівник Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Райгородоцької територіальної громади та Відділу освіти, культури, молоді та спорту Райгородоцької сільської ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлюк А.В" про визнання недійсним договору оренди №2 від 14.07.2022 та зобов`язання повернути нежитлові приміщення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
Щодо підстав звернення прокурора з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України  в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частинами 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям "орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.
Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично, надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушено законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання; і позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси, держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо у відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно зі статтею 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.
01.11.2022 прокурор направив Райгородоцькій сільській раді та Відділу освіти, культури, молоді та спору Райгородоцької сільської ради повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" про виявлені порушення під час передачі в оренду приміщення Бистрицького ліцею та необхідність вжиття заходів, шляхом звернення до суду з відповідним позовом про визнання недійсним договору оренди (т.1, а.с.165-173).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при зверненні з даним позовом прокурором дотримано норми статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначено уповноважений орган місцевого самоврядування та належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
Щодо позовних вимог прокурора, колегія суддів зазначає наступне.
Прокурор, звертаючись з даним позовом, вказував на недотримання сторонами при укладенні спірного договору вимог ч.4 ст.80 Закону України "Про освіту".
Як встановлено ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).
Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Як встановлено частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.
При цьому, для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об`єктивна неможливість настання правового результату, а також те, що внаслідок його укладення порушені права позивача.
Таким чином, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Як на підставу звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди №2 від 14.07.2022 прокурор вказує протиправне передання в оренду приміщення закладу освіти для використання, що не пов`язане з навчально-виховним процесом.
При цьому, як відповідач, так і позивачі, заперечили проти позовних вимог прокурора та зазначили, що приміщення перебуває в аварійному стані, не використовується закладом освіти з 2012 року та не буде використовуватися надалі, тому передача його в оренду не суперечить нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на дату укладення оспорюваного правочину) відносини оренди рухомого та нерухомого майна, що належить закладам загальної середньої освіти, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про освіту" та Законом України "Про повну загальну середню освіту".
Згідно ч.4 ст.80 Закону України "Про освіту" (в редакції станом на дату укладення оспорюваного правочину) об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна" затверджено порядок передачі в оренду державного та комунального майна.
Відповідно до ч.1 ст.29 Порядку, не можуть бути використані за будь-яким іншим цільовим призначенням, зокрема, майно закладів освіти.
В той же час, відповідно до ч.4 ст.29 Порядку, обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв.метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв.метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та параолімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.
Щодо твердження прокурора, про те що норми Законів України "Про оренду державного та комунального майна", "Про освіту" мають вищу юридичну силу ніж приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна", суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані нормативні акти мають розглядатися в сукупності, і Постанова КМУ доповнює норми Законів, деталізує та не суперечить їм.
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що приміщення Бистрицького ліцею з 2012 року перебували в аварійному стані та не могли експлуатуватися та не використовуються для навчально-освітніх потреб, про що Райгородоцька сільська рада неодноразового наголошувала в своїх листах, адресованих Бердичівській окружній прокуратурі, а саме: листи №529 від 03.08.2022 (т.1, а.с.89-102), №642 від 12.09.2022 (т.1, а.с.145-146), заперечення на повідомлення від 11.11.2022 та 14.11.2022 (т.1, а.с.174, 175-177).
В оголошенні про передачу нерухомого майна в оренду на аукціоні проведення аукціону, опублікованому в системі Prozorro, вказувалось, що об`єктом оренди є приміщення бувшої школи, технічний стан об`єкта оренди незадовільний. Експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх ремонту та відновлення (т.1, а.с.98-102).
В договорі оренди №2 від 14.07.2022 також вказано, що об`єктом оренди є приміщення бувшої школи, літ.А-1, загальною площею 531,0 кв.м.
Відповідно до Звіту №16297019-08-04-0044.12 від 23.04.2012 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - Бистрицька ЗОШ І-ІІІ ст. (т.1, а.с.103-144), встановлена невідповідність будівлі вимогам надійності і безпечності експлуатації, і неможливість її безпечної експлуатації. 
Будівля майстерні та будинок вчителя відносяться до ІV стану - аварійний; нежитлова громадська будівля Бистрицької ЗОШ І-ІІІ ступенів відноситься до ІІІ стану - непридатний до експлуатації (мають місце дефекти й пошкодження, які знижують несучу здатність).
Нормативний термін експлуатації для громадських будівель на час проведення обстеження встановлено 100 років, будівлі які обстежувалися, експлуатуються за цільовим призначенням орієнтовно 83 роки, та збудовані більше 100 років тому, що свідчить про закінчення їх граничного терміну нормативної та безпечної експлуатації. Для забезпечення першочергових заходів безпеки слід вивести людей із зони можливого обвалення, негайно припинити експлуатацію, вжити заходів щодо огородження будівель та небезпечної зони для унеможливлення доступу людей.
Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості майна - комплексу будівель по вул.Молодіжна, 1а, с.Бистрик (№06/05 від 30.05.2022), на момент огляду будівлі знаходяться в стані не придатному для користування (стан незадовільний, стан ветхий, такий що потребує капітального ремонту та відновлення). Електропостачанням забезпечено лише дві будівлі -  будівлю школи, літ.А-1 та їдальні, літ.В-1. Технічний стан будівлі школи незадовільний. Експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту та відновлення. Фізичний знос становить 62% (т.2 а.с.13-58).
В листі №607 від 01.09.2022, адресованому прокурору, Райгородоцька сільська рада повідомляла, що Бистрицький ліцей освітні послуги тимчасово надає в приміщенні закладу дошкільної освіти "Сонечко" Райгородоцької сільської ради за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1Б (т.1, а.с.18).
Листом №39 від 02.09.2022 Райгородоцька сільська рада надала інформацію, що в 2021-2022н.р. навчальний процес у приміщенні за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1А не проводився (т.1, а.с.17).
Також, голова Райгородоцька сільська рада наголошує, що школа з 2012 року не використовує приміщення, у зв`язку з їх аварійністю.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що приміщення Бистрицького ліцею за адресою вул.Молодіжна, 1А в с.Бистрик на момент передачі його в оренду у 2022 році перебувало в аварійному стані і не використовувалося з 2012 року. 
Разом з тим, в договорі оренди вказано, що приміщення передається в оренду з метою надання послуг пов`язаних з навчально-виховним процесом (консультування з питань агрономії та економіки сільського господарства).
Отже, сторонами під час укладення договору оренди від 14.07.2022 було дотримано вимог чинного на той момент законодавства.
Як вірно відмічено судом першої інстанції, поняття використання об`єкта освіти за цільовим призначенням не ототожнюється з наявністю у орендаря - суб`єкта господарювання статусу навчального закладу у розумінні законодавчих приписів, оскільки основною умовою такого використання є дотримання орендарем законодавчих та договірних умов щодо здійснення господарської діяльності, яка не буде явно суперечити призначенню об`єкта освіти, а не визначатись виключно як вид діяльності по наданню освітніх послуг.
Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) установлює основи для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних  осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців. 
Тобто КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Об`єктами класифікації у КВЕД є види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців (далі -суб`єкти), що їх на вищих рівнях класифікації групують у галузі. 
При цьому, на законодавчому рівні не встановлено жодних обмежень щодо кількості обраних КВЕДів, і при реєстрації можна зазначити необмежену кількість видів діяльності, додати чи змінити їх пізніше.
Крім цього, відповідач має можливість укласти договори із третіми особами, які мають відповідні ліцензії на надання освітніх послуг.
На даний час відповідач виконує ремонтні роботи для можливості подальшої експлуатації будівлі за призначенням, що не може вважатись нецільовим використанням орендованого приміщення.
Доказів будь-якого іншого використання прокуратурою не надано.
З огляду на викладене, твердження прокурора про нецільове використання приміщення з посиланням на відсутність у відповідача відповідного КВЕД для надання послуг пов`язаних з навчально-виховним процесом, не можуть бути визначальними при вирішенні даного спору.
Слід відмітити, що прокурором не доведено порушення майнового права чи інтересу Райгородоцької територіальної громади, настання негативних наслідків такого порушення, оскільки передача в оренду об`єкта комунальної власності - будівлі бувшої школи за адресою: с.Бистрик, вул.Молодіжна, 1А, відбулася з ініціативи територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування - Райгородоцької сільської ради. 
Передача в оренду майна комунальної власності здійснена на конкурентних засадах шляхом проведення електронного аукціону, а грошові кошти, отримані від оренди майна, були спрямовані до місцевого бюджету. 
При цьому, дії з передачею в користування об`єкту комунальної власності не пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна.
Виходячи з наведеного вище, прокурором не доведено факту недотримання сторонами під час укладення договору оренди від 14.07.2022 вимог чинного на той момент законодавства та існування обставин, які згідно статті 203 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.
Згідно положень ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини справи, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що прокурором не доведено факту недотримання сторонами під час укладення договору оренди від 14.07.2022 вимог чинного на той момент законодавства та існування обставин, які згідно статті 203 ЦК України були б підставою для визнання правочину недійсним, а тому в задоволенні позовних вимог відмовлено правомірно.
Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору залишаються за апелянтом.
Керуючись ст.ст.129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/5/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 14.09.2023

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.