Номер провадження: 33/813/1232/23
Номер справи місцевого суду: 522/3025/23 
Головуючий у першій інстанції Циб І. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання – Бойко В.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 - Берзінь С.Л., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Берзінь С.Л. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2023, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.02.2023 року о 13 год. 20 хв. в м. Одеса, по вул. Мала Арнаутська, 57, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», д/н НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керувати. Вчинив це правопорушення повторно протягом року, постанова серії БАД №667395 від 13.01.2023 року, гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358926 від 06.02.2023 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Берзінь С.Л. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Доводи обґрунтовує тим, що до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу того, що в зазначені день, час та місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказує, що роздрукований бланк постанови серії БАБ №667395 від 13.01.2023 є недопустимим доказом, оскільки не є документом чи його засвідченою копією. Зазначає, що фіксація обставин вчинення правопорушення за допомогою відеозапису не здійснювалася, згідно з протоколом ані свідків, ані понятих вказаного адміністративного правопорушення немає. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази направлення повістки про виклик ОСОБА_1 за його місцем проживання. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 заявляв поліцейському про бажання скористатися юридичною допомогою адвоката, однак йому ця можливість надана не була.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника  ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №358926, 06.02.2023 року о 13 год. 20 хв. в м. Одеса, по вул. Мала Арнаутська, 57, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», д/н НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керувати. Вчинив це правопорушення повторно протягом року, постанова серії БАД № 667395 від 13.01.2023 року, гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП. За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358926 від 06.02.2023 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №358926 від 06.02.2023 року, з яким ОСОБА_1 вказав, що згодний; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне припорошення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №667395 від 13.01.2023 року, згідно якої гр. ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень; довідкою з інформаційного порталу Національної поліції.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , оскільки під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим відновлено його право на участь в судовому розгляді, в тому числі, при розгляді справи його інтереси захищав адвокат Берзінь С.Л., який надав пояснення в апеляційному суді по суті адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу того, що в зазначені день, час та місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом та поліцейському було заявлено про бажання скористатися юридичною допомогою адвоката не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358926 від 06.02.2023 рокувласноручно підписав, зазначивши, що згоден з його змістом та ніяких зауважень та застережень в протоколі не вказав та не зазначив.
Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Посилання представника на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.
За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, - без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Берзінь С.Л. - залишити без задоволення.
Постановусудді Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2023, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов