Справа № 991/8429/23
Провадження № 1-кс/991/8485/23

УХВАЛА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
28 вересня 2023 року                                                                м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду         ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР),
В С Т А Н О В И Л А :
 
І. Суть скарги
 
26 вересня 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга, у якій скаржник просив зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 20 вересня 2023 року.
Скарга обґрунтована тим, що 20 вересня 2023 року ОСОБА_2 скерував на адресу НАБУ заяву про вчинення Генеральним прокурором ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яка того ж дня була отримана бюро, втім станом на момент звернення зі скаргою зазначені відомості не були внесені до ЄРДР.
ІІ. Оцінка слідчого судді
 
Дослідивши зазначену скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення
 
19 липня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Генерального прокурора ОСОБА_3 із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене начальником штабу Корпусу Резерву бригадним генералом ОСОБА_4 , командиром НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , а саме нецільове використання бюджетних коштів (ст. 210 КК України).
Відомості про зазначене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, у зв`язку з чим ОСОБА_2 оскаржив бездіяльність Генерального прокурора слідчому судді Вищого антикорупційного суду. Ухвалою від 24 серпня 2023 року скаргу було задоволено, прокурора зобов`язано внести відповідні відомості до ЄРДР.
З огляду на невиконання Генеральним прокурором зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_2 20 вересня 2023 року звернувся до НАБУ із заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У заяві ОСОБА_2 також зазначив про приховання Генеральним прокурором фінансових злочинів в Міністерстві оборони України та фабрикуванні кримінальних справ щодо викривача.
Щодо повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду
 
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Разом з тим, одним із завдань Вищого антикорупційного суду, які визначені ст. 3 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» є здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням корупційних і пов`язаних із ними кримінальних правопорушень.
Корупція - це використання, зокрема, особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).
Враховуючи завдання Вищого антикорупційного суду, кримінальним процесуальним законом передбачено предметну підсудність та чітко окреслено коло кримінальних проваджень, здійснення у яких судового контролю входить до компетенції слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.
Розгляд питань, які виникають під час досудового розслідування інших кримінальних правопорушень, порушуватиме засаду диспозитивності (ч. 3 ст. 26 КПК України) та суперечитиме завданням Вищого антикорупційного суду.
Отже, у межах розгляду скарги слідчому судді належить в першу чергу з`ясувати, чи належить до його компетенції вирішення порушуваних у скарзі питань.
Судовий контроль у цілому (ч. 2 ст. 33-1 КПК України), зокрема і цей його складовий елемент (ч. 1 ст. 306 КПК України), здійснюється слідчими суддями Вищого антикорупційного суду виходячи з правил предметної підсудності, визначених ч. 1 ст. 33-1 КПК України.
Підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду визначається за одночасної наявності двох обов`язкових ознак:
- стаття кримінального закону, за якою здійснюється кримінальне провадження, належить до переліку корупційних, передбачених приміткою до ст. 45 КК України, або передбачена ч. 1 ст. 33-1 КПК України (ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України);
- наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, які визначають особливості суб`єктного складу та предмету таких кримінальних правопорушень.
Щодо підсудності скарги
 
У заяві ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення міститься твердження про вчинення Генеральним прокурором ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Аналізуючи наведені у заяві відомості на предмет наявності в них ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, слідчий суддя виходить з диспозиції цієї норми кримінального закону, яка передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди чи тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Слід виокремити дві ключові ознаки цього кримінального правопорушення:
- його мета - це одержання неправомірної вигоди;
- наслідком дій особи є завдання істотної шкоди чи тяжких наслідків, які згідно з приміткою до цієї статті носить матеріальний характер, тобто можуть бути оцінені у грошовому еквіваленті, і станом на 2023 рік цей еквівалент має бути не менше 134 200 грн (або 335 500 грн для кваліфікації за частиною другою зазначеної статті).
Заявник не навів жодних відомостей, які б свідчили про те, що дії Генерального прокурора були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди та завдали шкоди матеріального характеру, ба більше такої, яка б перевищувала 335,5 тис. грн.
Фактично зміст викладених у заяві ОСОБА_2 доводів полягає у невиконанні Генеральним прокурором ухвали слідчого судді від 24 серпня 2023 року, тобто невиконанні судового рішення, втім кримінальні провадження щодо таких кримінальних правопорушень не підсудні Вищому антикорупційному суду.
Посилання заявника на приховання Генеральним прокурором фінансових злочинів в Міністерстві оборони України та фабрикуванні щодо викривача кримінальних справ мають надто абстрактний та неконкретний характер, який виключає можливість з`ясувати наявність ознак корупції в цих діях, мети одержання неправомірної вигоди, заподіяння шкоди та інших ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
Слідчий суддя звертає увагу, що посилання у тексті заяви на номер статті Особливої частини КК України, який за критерієм кваліфікації відповідає умовам предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, саме по собі не є безумовним підтвердженням підсудності скарги цьому суду, оскільки у межах перевірки скарги на прийнятність слідчий суддя аналізує заяву на предмет наявності в ній саме відомостей про вчинення злочину, а не лише формального зазначення у ній певного номеру статті КК України.
У протилежному випадку неможливо запобігти штучній зміні підсудності скарги шляхом формального, не підтвердженого жодними обставинами та відомостями посилання на номер статті кримінального закону, а тому розгляд такої заяви суперечитиме засаді диспозитивності, відповідно до якої слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень кримінальним процесуальним законом.
Отже, наведених у заяві ОСОБА_2 обставин достатньо для висновку, що кримінальне правопорушення, яке, на його думку, було вчинене Генеральним прокурором ОСОБА_3 , не належать до таких, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Висновки слідчого судді
 
Слідчий суддя не дає оцінки діям зазначеної посадової особи у частині наявності в них ознак кримінального правопорушення, а лише констатує, що з повідомлених заявником обставин не вбачається наявність в її діях ознак кримінального правопорушення, яке належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
За таких обставин, у слідчого судді відсутні повноваження розглядати скаргу.
Відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1