06.09.23
22-ц/812/770/23
Провадження № 22-ц/812/770/23 Суддя першої інстанції Микульшина Г.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
05 вересня 2023 року м. Миколаїв Справа № 489/669/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Царюк Л.М.,
суддів – Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
при секретарі судового засідання – Андрієнко Л.Д.,
за участі представника позивача – Лєбєдєва А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник – ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Микульшиної Г.А., повний текст якого складено 23 травня 2023 року, в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення грошових коштів,
В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення грошових коштів.
Доводи позову обґрунтовувала тим, 07 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних та організаційно-забезпечувальних послуг на поставку автотранспортного засобу приватного використання № 503т (далі – Договір).
Предметом договору є :
пункт 1.1. - Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги інформаційно-консультаційного характеру по супроводженню, придбанню та організації транспортування транспортного засобу (далі - автомобіль) на умовах Договору, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та сплатити їх;
пункт 1.2. - Параметри автомобілю, який Замовник має намір придбати: Марка: Ford; Модель: Fusion; Тип кузова: седан; Рік випуску: 2018; Пробіг : 40.025 міль; Примітки: 3FA6POPU2JR202005;
пункт 1.3. - У відповідності із дійсним договором Виконавець надає послуги інформаційного консалтингу із питань:
-придбання на торгах (аукціоні) Copart, ІААІ, Manheim автомобіля;
-процесу з прийняття, доставки в пункт відправлення мореплавним транспортом;
-оформлення всіх необхідних документів з відправки автомобіля до України;
-портові збори, включно завантаження автомобіля до контейнеру. Виваження автомобіля та логістику в порту на території України, в тому числі розформування контейнеру, експедиційні роботи;
-митне оформлення автомобіля на території України;
-сертифікація автомобіля на предмет відповідності екологічному стандарту Евро; 
-встановлення на облік в органах внутрішніх справ.
пункт 1.4. - вартість автомобіля визначається на аукціонних торгах;
пункт 1.5. - для більш ефективної реалізації процесів перерахованих у пункті 1.3. договору, Замовник може додатково укласти з Виконавцем договір доручення на здійснення відповідних угод. Такий договір повинен містити посилання на дійсний договір.
В день підписання договору Замовником було передано Виконавцю 400,00 дол. США за умовами пункту 2.2. договору про надання послуг, тобто сплачено в повному обсязі послуги Виконавця.
10 лютого 2022 року згідно пункту 3.3. договору про надання послуг було сплачено 8 553 дол. США, а саме :
Згідно пункту 3.4. договору - після сплати Замовником вартості автомобіля в повному обсязі, Виконавець протягом 3 робочих днів із дня оплати зобов`язується надати консультаційні послуги з транспортування автомобіля зі стоянки організатора торгів на стоянку в порт завантаження США для подальшої відправки автомобіля морським транспортом (морський фрахт) на територію України.
Після перемоги на аукціоні та сплати вищезазначених коштів виконавець перестав виконувати свої зобов`язання за договором.
Позивач намагалася вирішити існуюче питання про відновлення своїх порушених прав споживача в позасудовий спосіб, що не призвело, навіть, до початку переговорів між сторонами щодо відновлення порушених прав не кажучи про повне відновлення порушених прав споживача.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошові кошти сплачені за послуги та товар, що не отримано в розмірі 323 953.68 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що в документах на підтвердження понесених позивачем витрат, в якості платника у платіжному документі зазначено « ОСОБА_4 », отримувач коштів - « ОСОБА_5 », призначення платежу не зазначено. Вказані особи не є сторонами по даній справі, а також сторонами вищезазначеного договору про надання послуг. Відповідно будь-які розрахунки між ними не можуть бути належними та допустимими доказами проведення розрахунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на виконання вказаного договору про надання послуг. Також з наданого платіжного доручення вбачається, що грошові кошти в розмірі 8 553 дол. США були сплачені ОСОБА_1 на користь «I/Copart, Inc. Member Wire» в якості оплати за купівлю автомобіля Ford Fusion, 2018 року випуску. Між тим відповідач ОСОБА_3 не є стороною договору купівлі-продажу, організатором аукціону тощо. Між ним та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг, згідно якого визначено, що вартість наданих ним послуг становить 400 дол. США. Будь-яких доказів отримання ним коштів в сумі 8 553 дол. США (передачі таких коштів на виконання договору про надання послуг) в матеріалах справи не міститься. 
ОСОБА_1 як на підставу стягнення з відповідача даної грошової суми посилається на те, що ним не було виконано свої зобов`язання за договором про надання послуг, проте не зазначає, в чому саме полягає таке невиконання. 
Предметом укладеного сторонами договору є надання виконавцем послуг інформаційно-консультаційного характеру по супроводу, придбанню та організації транспортування транспортного засобу. Невиконання відповідальними особами своїх зобов`язань щодо відправки автомобіля в Україну не можуть бути підставою для стягнення понесених позивачем витрат з відповідача ОСОБА_3 . 
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник – ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким вимоги позову задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції на всі докази у справі та додаткові докази наданні під час розгляду справи позивачем однобічно зауважував, що сплачені кошти направлені були не на адресу відповідача, що є не повним та не вірним висновком з урахуванням всіх обставин.
За умовами договору про надання послуг відповідач надає послуги та інформацію про необхідність проведення оплати на ті чи інші реквізити.
Позивач отримуючи реквізити зобов`язана сплатити визначений розмір коштів та на визначені відповідачем реквізити для недопущення порушення умов договору.
Перша оплата в розмірі 16 950 грн була здійснена на адресу отримувача ОСОБА_5 у зв`язку із наданням відповідачем і суми і реквізитів на оплату і сторонами цей факт був погоджений.
Суд першої інстанції також не врахував, що відповідачем підтверджено отримання вищевказаної суми, як аванс для початку надання послуг, додатковим доказом слід враховувати, що відповідач почав надавати послуги за договором (обирання транспортного засобу, його подальше придбання), після отримання 16 950 грн.
Позивач сплатила 8 553 дол. США на адресу аукціону, а не на адресу відповідача, але реквізити для оплати надав саме відповідач, на реквізити визначені відповідачем, позивачем та відповідачем погоджено суми та реквізити за допомогою месенджер Telegram, позивач зобов`язаний був сплатити саме на ці реквізити для виконання своїх зобов`язань перед відповідачем за умовами договору про надання послуг, відповідачем проконтрольовано оплату і підтвердив її.
Суд першої інстанції взагалі не приділив уваги виникненню предмету спору, саме транспортному засобу (його стану, місця його знаходження, осіб тощо, що призвело б до вірних висновків по ходу виконання договору з боку відповідача), стану виконання договірних зобов`язань між сторонами.
На день слухання справи від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 07 лютого 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних та організаційно-забезпечувальних послуг на поставку автотранспортного засобу приватного використання № 503т. 
Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги інформаційно-консультаційного характеру по супроводженню, придбанню та організації транспортування транспортного засобу на умовах договору, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги і оплатити їх. 
Параметри автомобіля, який замовник має намір купити: марка Ford, модель Fusion, тип кузова седан, рік випуску 2018, пробіг 40,025 миль, примітка 3FA6POPU2LR202005. Вартість автомобіля визначається на аукціонних торгах. 
Згідно пункту 1.3 договору виконавець надає послуги інформаційного консалтингу з питань:
придбання на торгах (аукціоні) Copart, IAAI, Manheim автомобіля;
процесу по прийняттю, доставці в пункт відправлення морським транспортом;
оформленню всіх необхідних документів по відправці автомобіля в Україну;
портові роботи, включаючи завантаження автомобіля в контейнер, вивантаження автомобіля і логістику в порту на території України, в тому числі розформування контейнера, експедиторські роботи;
митне оформлення автомобіля на території України;
постановка на облік в органах внутрішніх справ України. 
У відповідності до пункту 2.2 договору вартість надання послуг за договором становить 400 американських доларів. 
Згідно положень пунктів 3.1, 3.4 договору після отримання фінансової гарантії участі в торгах згідно пунктом 2.1 договору виконавець продовжує надання інформаційно-консультаційних та організаційно-забезпечувальних послуг з пошуку автомобіля на торгах до моменту перемоги на торгах, саме виконавець забезпечує реалізацію організаційних заходів по придбанню автомобіля, в якому заінтересований замовник. Після оплати замовником вартості автомобіля в повному обсязі, виконавець протягом трьох робочих днів з дня оплати зобов`язується надати консультаційні послуги по транспортуванню автомобіля зі стоянки організатора торгів на стоянку в порт завантаження США для подальшого направлення автомобіля морським транспортом на територію України. 
У відповідності до пункту 3.3 договору у випадку оголошення переможцем торгів бажаного автомобіля, замовник зобов`язаний в повному обсязі оплатити вартість автомобіля по результатам торгів, шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок представника організаторів торгів на підставі відповідного інвойса, сформованого виконавцем на протязі одного робочого дня з моменту перемоги на торгах. 
Позивачем своєчасно і в повному обсязі було виконано умови договору та 07 лютого 2022 року здійснено оплату консультаційних послуг відповідача ОСОБА_3 в розмірі 16 950,00 грн, що еквівалентно станом на час оплати 400,00 дол. США. На підтвердження домовленості сторін щодо гривневого еквіваленту належної до оплати суми позивачем до матеріалів справи долучено скрін-шоти листування у месенджері Telegram.
ОСОБА_1 приймала участь в торгах (аукціоні) та її було визнано переможцем торгів щодо придбання бажаного нею автомобіля. 
10 лютого 2022 року ОСОБА_1 було оплачено 8 553 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті (MT103 вихідний через SWIFT) від 10 лютого 2022 року. При цьому вигодонабувачем визначено «I/Copart, Inc. Member Wire», призначення платежу - купівля автомобіля, а саме: «Buying a car Invoice 875196, 2018 F ORD FUsion 3FA6POPU2JR202005 Rakchieieva Oksana 70657801 memb 875196, POD: UA/ACC/121000248». 
Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що після перемоги на аукціоні та сплати вищезазначених коштів виконавець перестав виконувати свої зобов`язання за договором взагалі, до теперішнього часу позивач не отримала автомобіль, вартість якого була нею оплачена. 
22 листопада 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Лєбєдєвим А.С. було направлено претензію ОСОБА_3 , згідно якої запропоновано негайно повернути грошові кошти в розмірі 323 953.68 грн (400 дол. США, що складало 11 256 грн, + 8 552 дол. США, що складало 312 697.68 грн), сплачені за договором про надання інформаційно-консультаційних та організаційно-забезпечувальних послуг на постачання автотранспортного засобу приватного використання від 07 лютого 2022 року. Відповіді на претензію отримано не було.
Предметом позову у зазначеній справі є відшкодування грошових сум, отриманих відповідачем за договором про надання послуг внаслідок односторонньої відмови останнього від зобов`язання. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною         1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У частині 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, з аналізу зазначених норм права можливо зробити висновок, що ненадання виконавцем послуг є односторонньою відмовою від зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України). Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або повністю змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (частина 3 статті 615 ЦК України). На вимогу сторони договору, у разі істотного порушення договору іншою стороною, договір може бути розірваний за рішенням суду (частина 2 статті 651 ЦК України). У разі розірвання договору інша сторона має право на відшкодування збитків, завданих розірванням договору (частина 5 статті 653 ЦК України).
Таким чином, для того, щоб повернути сплачені кошти стороною на виконання укладеного договору, необхідно звернутися до суду з позовною заявою, в якій вимагати розірвати договір про надання послуг, а також відшкодувати збитки у розмірі визначеної позивачем суми.
З огляду на зазначене для відшкодування збитків необхідно довести чотири елементи:
1)діяння, що спричинило збитки. У цій справі позивач посилається на бездіяльність відповідача. 
2)наявність шкоди та її розмір. У даній справі це сплачені позивачем кошти за договором.
3) причинно-наслідковий зв`язок між діянням (бездіяльністю) та шкодою. 
4) вина сторони договору у заподіяній шкоді іншій стороні. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за його порушення, якщо доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (частина 1 статті 617 ЦК України).
       До наведеного вище слід додати, що відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Вийти за межі позовних вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом і з дотриманням загальних засад цивільного судочинства.
Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі  статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанцій дійшов висновку, що позивачем не доведено відповідними доказами завдані збитки у вигляді сплати грошових коштів (400 дол. США, що складало 11 256 грн, + 8 552 дол. США, що складало 312 697.68 грн), за умовами договору. При цьому суд першої інстанції дав оцінку наданим позивачем доказів на підтвердження цих обставин. 
На підтвердження сплати 400 дол. США позивач надала скриншот платіжного документу, де зазначено платником « ОСОБА_4 », отримувач коштів - « ОСОБА_5 », призначення платежу не зазначено. Між тим зазначені особи не є сторонами по даній справі та їх причетність до сторін договору матеріалами справи не встановлена, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зміст наданого розрахункового документу не свідчить про проведення розрахунків між сторонами договору за вказаним договором ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на виконання вказаного договору про надання послуг.
Крім того, суд першої інстанції правильно визначив, що ОСОБА_1 не зазначила та не підтвердила відповідними доказами в чому саме полягає не виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг, які саме умови цього договору не виконані відповідачем. 
За умовами укладеного договору відповідач зобов`язався надати послуги інформаційно-консультаційного характеру по супроводу, придбанню та організації транспортування транспортного засобу. Відповідно до пункту 3.4. укладеного сторонами договору після оплати вартості автомобіля в повному обсязі виконавець зобов`язався надавати консультаційні послуги по транспортуванню автомобіля від організатора торгів до порту завантаження США для подальшої відправки автомобіля морським шляхом. 
       Як вбачається з наданою позивачем переписки у мережі інтернет-ресурсу відповідач надав позивачу інформацію та доступ до даних виставлених на торги автомобілей для вибору, серед яких позивач вибрала відповідний автомобіль та сплатила за наданим відповідачем інвойсом вартість обраного автомобіля. Вантаження було призупинено у зв`язку з військовим станом в Україні.
Отже, як вірно зробив висновок суд першої інстанції, у даному випадку неможливість відправки автомобіля морським шляхом в Україну не може бути підставою для стягнення понесених позивачем витрат з відповідача ОСОБА_3 . 
       Також, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 за умовами договору грошові кошти за придбаний на торгах автомобіль у розмірі 8 552 дол. США  були сплачені на користь представника організатора торгів «I/Copart, Inc. Member Wire» в якості оплати за купівлю автомобіля Ford Fusion, 2018 року випуску, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем за вимогами про повернення цих коштів.
        Крім того, слід зауважити, що відповідно до наведених норм права позивач не заявляла позовних вимог про розірвання договору про надання інформаційно-консультаційних та організаційно-забезпечувальних послуг на поставку автотранспортного засобу приватного використання № 503т від 07 лютого 2022 року, що є правовою підставою для вимог про повернення сплачених сум за Договором.
Суд першої інстанції в оскарженому рішенні ці обставини не зазначив, проте це не впливає на правильність прийнятого судового рішення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до не згоди скаржника з оцінкою суду першої інстанції наданих позивачем доказів та тлумаченням умов Договору на свій розсуд. Між тим суд апеляційної інстанції погоджується з такою оцінкою доказів, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Між тим відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із підпунктом "в" пунктом 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).
Суд першої інстанції при вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів», безпідставно вважаючи, що позивач звільнення від сплату судового збору при подачі позову до суду першої інстанції на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Відповідно до пунктів 3, 18 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець –  суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець – суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари, або пропонує їх до реалізації.
Тобто цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.
На відносини де виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг є громадянин, що не являється підприємцем -  дія цього Закону не поширюється.
У справі, що переглядається відповідач є фізичною особою, доказів про те, що він є підприємцем, матеріали справи не містять. За змістом Договору сторони договору є фізичними особами, а тому у цьому випадку позич ОСОБА_1 не може бути звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду першої інстанції та за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду.
З урахуванням зазначеного, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2023 року в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з позивача судового збору.
З огляду на ставки судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір» на час звернення позивача до суду першої інстанції з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню 3 239.54 грн судовий збір за поадачу позову до суду першої інстанції та 4 859.31 грн судовий збір за подачу апеляційної скарги, що разом складає 8 098.85 грн.
В іншій частині зазначене рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. 
Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник – ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2023 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 8 098 грн 85 коп. судового збору.
В іншій частині зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.