ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/471/23 Справа № 712/7449/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Бащенко С. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

17 серпня 2023 року                                                                  м. Черкаси   

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду Черкаської області від 20 липня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 13 вересня 2022 року о 20 год. 51 хв. в м. Черкаси, по вул. О. Теліги, 2, керував автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора Drager Аlcotest 6820 АRНF-0064, результат 2.08 ‰, тест № 983, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі, у зв`язку з розглядом справи за його відсутності та за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог приводить обставини подій щодо знищення греблі Каховської гідроелектростанції, у зв`язку з чим він 7 червня 2023 року автомобільним транспортом виїхали у місто Херсон, де надавав волонтерську допомогу.
За таких обставин він просив суд першої інстанції відкласти судові засідання, що призначались судом.
Не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо його умисного ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду адміністративної справи та уникнення відповідальності. 
Стверджує, що поза увагою судді суду першої інстанції залишилось, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія було проведено за допомогою приладу " Drager Аlcotest 6820", визначити останнє калібрування якого не представляється можливим. Разом з цим, результати приладу визнані допустимим доказом.
Як на підставу для скасування постанови судді посилається на п. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», яким встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Со КGаА, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.
На переконання апелянта, чек про проведення тесту на стан сп`яніння не міститься в матеріалах справи і встановити температуру повітря не є можливим.
Окрім того приводить зміст ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, згідно з яким в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
На думку апелянта, пояснення свідків не можуть бути визнані у якості належних та допустимих доказів вини. З цього приводу вказує, що ці пояснення складені у вигляді рукописної інформації про свідків та про особу, щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення, та місця проведення певних дій. Пояснення свідків та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів самі по собі не можуть бути використані у якості доведення вини особи у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з огляду на те, що свідки не були присутні під час використання спеціального технічного засобу Drager Аlcotest 6820, зокрема, під час виконання гігієнічних вимог щодо розпакування герметичної упаковки мундштука для алкотестера, що не дозволяє бути впевненим у точності тесту.
Окрім наведеного, неможливо визнати у якості належного доказу вини і наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної відеокамери поліцейського. Зазначає, що на відеозаписі, момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, розпакування мундштука для алкотестера, фактично не зафіксований, відеокамера фіксувала інші об`єкти. Поліцейські переривали відеозапис. Із указаного відеозапису неможливо зробити висновок щодо присутності свідків на місці події, а також порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Наведене, указує на неналежність відеозапису на підтвердження вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.   
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 048631 від 13 вересня 2022 року, ОСОБА_1 в цей день о 20 год. 51 хв. в м. Черкаси, по вул. О. Теліги, 2, керував автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора Drager Аlcotest 6820 АRНF-0064, результат 2,08 ‰, тест № 983, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.
Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
В супереч надуманої позиції апелянта, матеріали справи містять роздруківку приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду ОСОБА_1 становив 2,08 ‰.
З вказаної роздруківки слідує, що останнє калібрування було здійснено 18.10.2021, тобто менше чим за рік до проведення огляду ОСОБА_1 , що узгоджується з наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747.
З фактичних даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, випливає, що результати огляду на стан сп`яніння 2,08 ‰. При цьому цей акт підписаний власноручно ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Згідно з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони були присутні під час проведення огляду водія  ОСОБА_1 , проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.
За клопотанням ОСОБА_1 ці свідки викликались у судове засідання під час апеляційного перегляду, проте вони не з`явились. Свідок ОСОБА_2 надав письмову заяву про неможливість явки до суду, через його перебування на лікуванні. Разом з тим, в письмовій заяві вказав, що раніше надані матеріали по справі підтримує, доповнити не може.
Присутність цих свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 також зафіксовано відеозаписом з бодікамери працівників поліції.
Попри доводи ОСОБА_1 наявними відеозаписами у повному обсязі засвідчена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, зокрема й виконання гігієнічних вимог щодо розпакування герметичної упаковки мундштука для алкотестера, що було особисто зроблено  ОСОБА_1 .
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності  ОСОБА_1 .
Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного перегляду за участі  ОСОБА_1 , було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.
Разом з тим під час перевірки доводів апеляційної скарги не встановлено підстав для закриття справи. 
Отже розгляд суддею справи за відсутності  ОСОБА_1 у даному випадку не є безумовною підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у с праві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду Черкаської області від 20 липня 2023 рокупро накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         В.Ф. Люклянчук