Справа № 146/922/23
Провадження № 22-ц/801/1666/2023
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року	Справа № 146/922/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Войтка Ю.Б., Медвецького С.К
за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 146/922/23 за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Швеця Дмитра Юрійовича на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2023 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -
встановив:
В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Томашпільського районного суду Вінницької області в порядку окремого провадження із зазначеною заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення.
Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини ОСОБА_2 загинув. З огляду на це, виникла необхідність у встановленні юридичного факту, що має юридичне значення і впливатиме на реалізацію прав та гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2023 року по цивільній справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу – відмовлено у відкритті провадження.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що метою встановлення факту проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є підтвердження певного соціально-правового статусу, внаслідок смерті військовослужбовця під час участі у бойових діях, тобто, за предметом та можливими правовими наслідками ці правовідносини існують у сфері публічно-правових, а не приватно-правових відносин, тому заявлені у позові вимоги підлягають вирішенню у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, заявник за допомогою свого адвоката звернулася до суду з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Швець Дмитро Юрійович посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх справ, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів, а справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу розглядаються в порядку окремого провадження цивільного судочинства.
Встановлення факту, що має юридичне значення, в контексті даної справи - проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є відправною точкою (взводними даними), за наявності яких та одночасно на їх підставі виникають та розвиваються інші правовідносини різного юрисдикційного характеру та інституційної спрямованості. При цьому, діюче процесуальне законодавство відносить встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу виключно та однозначно до цивільної юрисдикції (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України) та без будь-якої прив`язки до мети встановлення такого факту.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
15 серпня 2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги та доказ оплати судового збору.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 серпня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду.
Учасники цієї справи не скористались правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу.
Однак, в силу вимог ч. 3, ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.
18 вересня 2023 року від Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області надійшла заява з проханням розгляд справи провести у їх відсутність, у вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду.
19 вересня 2023 року від представника заявниці ОСОБА_1 – адвоката Швець Д.Ю. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки представник заявниці зайнятий у іншій справі.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно ч. 2 ст. 371 ЦПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.
Однак клопотання про продовження строку розгляду справи до суду не надходило.
Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися. 
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити ухвалу суду без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу суду з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. За змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).
Суд першої інстанції цілком правильно звернув увагу заявниці на таке.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України адміністративним судам підвідомчі спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №539/4118/19 викладені висновки, що вимоги особи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з особою, яка загинула під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц дійшов висновків, що якщо вимоги особи, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.
У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року вказала про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній».
Окремо слід звернути увагу на те, що у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.
Суд апеляційної інстанції, окрім вище викладено, зазначає, що законодавством встановлено позасудовий порядок отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, що є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Так, відповідно до пункту 6 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740, рішення про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, приймається органами соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання у місячний строк з дати подання документів.
Рішення органу соціального захисту населення може бути оскаржене в судовому порядку.
Відповідні висновки містяться в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 332/1267/23 (провадження № 61-9021св23).
Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону. 
Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Доводи зазначені в апеляційній скарзі не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положеньст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу представника заявника  ОСОБА_1 – адвоката Швеця Дмитра Юрійовича залишити без задоволення, а ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2023 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

С.К. Медвецький