УХВАЛА
18 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 935/1521/23
провадження № 61-13337ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня      2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Коростишівського районного суду Житомирської області Василенка Романа Олександровича про визнання протиправним та скасування розпорядження,
ВСТАНОВИВ:
06 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня            2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня            2023 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року, яке обґрунтовано тим, що постанову апеляційного суду отримала 07 серпня 2023 року.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Заявник не надає доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення суду, а саме лише посилання в касаційній скарзі на це не є переконливим аргументом для поновлення строку на касаційне оскарження.
Таким чином, в контексті вимог статті 81 ЦПК України заявником не обґрунтовано належним чином доказами причини пропуску строку на касаційне оскарження, а суд касаційної інстанції позбавлений процесуального права вирішувати процесуальне питання, ґрунтуючись на припущеннях.
За таких обставин наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження суд не визнає поважними.
Через особливості розгляду касаційної скарги на стадії її прийняття до розгляду суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дані про направлення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваної постанови заявнику засобами електронного/поштового зв`язку, оскільки матеріали справи надходять до суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.
З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази (оригінал конверту, копії матеріалів справи тощо) з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку та термінів видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України виявлено відсутність документа, зазначеного заявником в додатках до касаційної скарги, а саме квитанції про сплату судового збору, що підтверджується актом                від 11 вересня 2023 року № 1144, складеним уповноваженими працівниками Верховного Суду.
Згідно з частиною третьою статті З ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до підпункту 2 пункту 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2 684 грн.
Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 536, 80 грн судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.
Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.           

Суддя                                                                                                                      І. В. Литвиненко