ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1233/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/585/23 Категорія: 301030400 	Годік Л.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 вересня 2023 року                                                                                           м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 (повний текст складено 07.06.2023, суддя в суді першої інстанції Годік Л.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування збитків,
в с т а н о в и в :

у січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь 900,00 доларів США, що становить 3243,00 грн., 1500,00 грн., які утримуються без належних правових підстав, 14000,00 грн. понесених збитків по усуненню технічних недоліків автомобіля та 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в січні 2021 року ОСОБА_2 оголосив про продаж належного йому автомобіля ВАЗ 2121 "Нива", д.н.з. НОМЕР_1 , вказуючи на його справний технічний стан.
30.01.2021 сторонами була узгоджена ціна автомобіля у розмірі 950,00 доларів США та погоджена форма нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля в подальшому.
На вимогу ОСОБА_2 позивач передав йому в присутності ОСОБА_3 900,00 доларів США та 1500,00 грн.
З передачею автомобіля позивачу також був переданий технічний паспорт на нього в якому виявилась інформація про належність автомобіля ОСОБА_4 . На зазначене відповідач повідомив, що остання є його померлою тещею, дружина наразі оформлює спадщину, та після отримання свідоцтва про право на спадщину на автомобіль буде посвідчено нотаріально договір купівлі-продажу.
Довірившись відповідачу, він прийняв від нього автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» та вирушив на ньому до свого місця проживання. На автошляху Христинівка - Монастирище виявилась технічна несправність ходової частини автомобіля та двигуна. Шляхом буксирування автомобіль був поставлений на ремонт до спеціаліста авторемонтника в м. Монастирище, яким було зроблено висновок про потребу капітального ремонту двигуна або його заміни та проведено ремонт ходової частини, на який позивачем витрачено 14000,00 грн.
07.02.2021 позивач повернув автомобіль ОСОБА_2 з вимогою повернення отриманих від нього коштів. Прийнявши автомобіль, відповідач відмовляється від повернення грошових коштів та сплати витрат на ремонт автомобіля. 
       Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо придбання спірного автомобіля, його ремонту, а також передачі коштів відповідачу без належної правової підстави.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 28.06.2023 через відділення поштового зв`язку позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та позов задовольнити. Скаржник зазначає, що суд помилково розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, адже мала місце необхідність у допиті свідків, а також витребування судом письмових доказів на підтвердження підстав та предмету позову. Вказує, що суд самоусунувся від оцінки доказів та обставин справи та умисно позбавив позивача права та обов`язку доказування, обравши спрощений порядок провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Яроміч О.В., вказуючи на те, що викладені апелянтом обставини не відповідають дійсності, є надуманими, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги майнового характеру на загальну суму 48431 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що відповідач допомагав з продажем автомобіля ВАЗ 2121 "Нива" д.н.з. НОМЕР_1 родичам своєї дружини.
На підтвердження своїх позовних вимог щодо купівлі-продажу зазначеного автомобіля позивачем надано суду довідку від 26.05.2021 о/у ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Шевченка Є., згідно до якої 28.04.2021 від гр. ОСОБА_1 до Уманського РУП ГУНП надійшла заява про те, що 29.01.2021 він придбав автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» в сім`ї ОСОБА_5 , вказане авто виявилось несправним, а сплачені кошти в сумі 26500,00 грн. йому не повернули. Вказану письмову заява до ЄРДР не внесено за відсутністю складу кримінального правопорушення. Також надано лист т.в.о. начальника Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Матвійчука В. від 02.06.2021 № 6595 щодо вказаного звернення та відмови у його реєстрації до ЄРДР, та письмові пояснення відповідача.
Інших документів позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано.
Предметом спору є грошові кошти, які, за твердженнями позивача передані ним відповідачу в якості сплати за придбання автомобіля з подальшим його оформленням та понесених витрат на його ремонт. Позивач вказує, що після повернення автомобіля відповідачу, останній відмовився повернути передані йому кошти, заперечуючи факт їх отримання, та відповідно сплатити позивачу завдані ремонтом автомобіля збитки.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою КМУ від 11.11.2009 № 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки відповідних договорів.
Згідно з положеннями зазначених нормативно-правових актів продаж транспортного засобу, який має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Таким чином без дотримання спеціального порядку укладення договору купівлі-продажу транспортних засобів (не знявши автомобіль з обліку та не отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) відсутні підстави для висновку, що воля сторін була спрямована саме на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав і обов`язків.
Отже між сторонами справи не було укладено в установленому законодавством порядку договору купівлі-продажу автомобіля, адже відповідних доказів зняття з обліку та перереєстрацію за позивачем придбаного транспортного засобу сторони не надали.
Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Також згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-82 ЦПК.
Враховуючи вищевикладене правове регулювання та надані сторонами справи докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції у даній справі про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо придбання спірного автомобіля, його ремонту, а також отримання відповідачем коштів без належних підстав, адже мотивування заявлених позовних вимог ґрунтується на твердженні про придбання позивачем автомобіля та передачі за нього коштів, однак доказів існування цих обставин суду не надано – укладеного договору купівлі-продажу чи, принаймні, розписки про передачу спірних коштів відповідачу позивач суду не представив.
Відтак суд першої інстанції вирішив спір у справі з належним дотриманням норм матеріального та процесуального права, що при апеляційному перегляді справи не спростовано.
Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що суд першої інстанції помилково розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дана обставина сама по собі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Дана справа не внесена до переліку справ зазначених в частині 4 статті 274 ЦПК України.
Згідно з частиною 4 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Враховуючи наведене правове регулювання, суд першої інстанції, з огляду на приписи ч. 3 ст. 274 ЦПК України, призначив її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, що не є порушенням положень чинного цивільного процесуального законодавства.
Яким саме чином допит свідків чи певні письмові докази, які не були надані суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, могли вплинути на встановлення фактичних обставин у справі, скаржник не пояснює.
За відсутності доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог посилання скаржника на те, що суд самоусунувся від оцінки доказів та обставин справи є необґрунтованими.
       Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування збитків – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 06.09.2023.

Суддя-доповідач                 

Судді