Ухвала
 
16 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 755/1817/23
провадження № 61-11765 ск 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії, рішення, бездіяльність,якої оскаржуються: Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач:  ОСОБА_1 , боржник: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив скасувати постанови виконавця від 30 липня 2015 року про заміну сторони у справі № 2-113/2003, від 30 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження, визнати бездіяльність виконавця з виконання виконавчого провадження в період з 30 квітня 2016 року по 07 лютого 2023 року неправомірною та зобов`язати виконавця здійснити виконавчі дії щодо виконання рішення суду в частині стягнення коштів.
 
2.       Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року скаргу залишено без задоволення.
 
3.       Постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 липня 2015 року про заміну сторони, на постанову державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження та бездіяльність виконавця з виконання виконавчого провадження з період з 30 квітня 2016 року по 09 вересня 2016 року в рамках виконавчого провадження № 31130100 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 в цій частині залишено без розгляду. В іншій частині ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року залишено без змін.
 
4.       До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.
 
5.       За приписами статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (Розділ VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень) звернення до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, є судовим контролем за виконанням судових рішень, ухвалених у цивільних справах, однак не є самостійною судовою цивільною справою.
 
6.       Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
7.       Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
8.       Предметом позову у справі № 2-113/2003 є вимога про стягнення з тресту «Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_1 вартості кімнатної крісло-коляски мод. М-201 - 1200,00 грн, вартості дорожньої крісло-коляски мод. 215 - 7200,00 грн, 14990,00 грн на придбання транспортного засобу автомобіля «Таврія» з ручним керуванням, щомісячні виплати по компенсації за постільну білизну в сумі 42,31 грн, 26,60 грн. на звичайний догляд, 118,00 грн на сторонній догляд, 8,90 грн побутову допомогу; 22,80 грн доповнення до додаткового харчування, 89,29 грн витрати на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля; станом на 01 січня 2023 року ціна позову у справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).
 
9.       Таким чином, дослідивши предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд дійшов висновку про малозначність цієї справи, незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, оскільки стаття 19 ЦПК України розташована у Розділі I «Загальні положення» та поширюється й на касаційне провадження.
 
10.   Крім цього, касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
11.   Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
 
12.   У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень - res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
13.   Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
 
14.   Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
15.   При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
16.   Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
17.   Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
18.   Враховуючи наведене, оскільки  ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
19.   Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що з огляду на висновок про відсутність підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії, рішення, бездіяльність,якої оскаржуються: Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач:  ОСОБА_1 , боржник: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року.
 
2.       Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                     В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров