ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

27 липня 2023 року 
справа № 560/9332/22
адміністративне провадження № К/990/21255/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р. Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,
за участі секретаря судового засідання Пугач Д. С.,
представника позивача - адвоката Білого В. В. на підставі ордера,
представника відповідача - Казарець О. А. в порядку самопредставництва,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області
на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року (суддя - Божук Д. А.)
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року (судді: Шидловський В. Б., Боровицький О. А., Курко О. П.)
у справі №560/9332/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полларді Фешн Груп»
до Головного управління ДПС у Хмельницькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

І. Рух справи

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Полларді Фешн Груп» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 17 лютого 2022 року № 1440/2201-0701, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток, за основним платежем в сумі 1563461 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 37640 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №1440/2201-0701 від 17 лютого 2022 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 844 292 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У подальшому судом отримано заяву позивача, у якій він просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути на користь Товариства судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30 900 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року, заяву Товариства задоволено частково, стягнуто на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

13 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Хмельницькій області на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі №560/9332/22, провадження за якою відкрито ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2023 року після усунення недоліків касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 

Обставини, які обґрунтовують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу

Позивач на підтвердження наданих адвокатом послуг правової допомоги у суді першої інстанції надав: договір про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року, додаток №1 до нього, платіжну інструкцію №983 від 27 грудня 2022 року на суму 30900 грн, акт прийому-передачі наданих послуг від 23 грудня 2022 року №23-12/2022 на суму 30900 грн.

Відповідно до пункту 4.1.1 договору розмір, строки та спосіб винагороди адвокатського бюро визначається додатком 1 до цього договору. Вартість послуг може обчислюватися у фіксованому розмірі та/або погодинної ставки (за окремим погодженням сторін з попереднім авансуванням).

Перелік послуг правничої допомоги вказаний в акті прийому-передачі наданих послуг від 23 грудня 2022 року.

Відповідно до цього акта адвокат виконав і передав, а клієнт прийняв виконання правової допомоги, зокрема:
- 2 години на аналіз результатів податкової перевірки Клієнта, в т. ч. акту від 31 січня 2022 року №527/22-01-07- 01/39940691 з додатками, податкового повідомлення-рішення форми «Р» № 1440/2201- 0701 від 17 лютого 2022 року;

Усна консультація Клієнта та оцінка перспектив його захисту в суді. Розмір гонорару - 1400 (700 грн за 1 год.);
- 3 години на вивчення та аналіз судової практики національних судів, правових позицій Верховного Суду у справах з тотожним предметом спору. Аналіз листків-роз`яснень Міністерства регіонального розвитку та будівництва України листі від 15 липня 2009 року №9/9-1056, Мінжитлокомунгоспу від 11 березня 2009 року № 8/7-2425. Розмір гонорару - 1800 (600 грн за 1 год.);
- 12 годин на складання позовної заяви немайнового характеру (24 аркуші), оформлення її копій для інших учасників справи (з урахуванням часу, потраченого Адвокатом на виїзд до Клієнта та підписання ним документів). Розмір гонорару - 12000 (1000 грн. за 1 год.);
- 3 години на складання додаткових пояснень від 14 жовтня 2022 року до позовної заяви (14 аркушів) з вивченням відзиву, оформлення їх копій для інших учасників справи (з урахуванням часу, потраченого Адвокатом на виїзд до Клієнта та підписання ним документів. Розмір гонорару - 2700 (900 грн за 1 год.);
- 1 година на підготовку клопотання від 26 жовтня 2022 року про долучення доказів до матеріалів справи, підготовка додатку - Зведених показників по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «Полларді Фешн Груп». Розмір гонорару - 700 (700 грн за 1 год.);
- 2 години на складання додаткових пояснень від 22 листопада 2022 року до позовної заяви (7 аркушів), оформлення їх копій для інших учасників справи (з урахуванням часу, потраченого Адвокатом на виїзд до Клієнта та підписання ним документів). Розмір гонорару - 1800 (900 грн за 1 год.);
- 1 година на підготовку адвокатського запиту від 05 грудня 2022 року №05/12. Розмір гонорару - 800 (800 грн за 1 год.);
- 1 година на підготовку заяви про долучення доказів від 13 грудня 2012 року (копії відповіді на адвокатський запит та долучених до нього документів. Розмір гонорару - 500 (500 грн за 1 год.);
- 7 годин на підготовку та участь у судовому засіданні в суді першої інстанції з урахуванням витраченого часу для прибуття до суду та очікування початку судового засідання. Розмір гонорару - 7000 (1000 грн за 1 год.);
- 1 година на складання промови адвоката в судових дебатах. Розмір гонорару - 800 (800 грн за 1 год.);
- 2 години на підготовку заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката (з урахуванням часу, потраченого Адвокатом на виїзд до Клієнта та підписання ним документів, відправлення засобами поштового зв`язку сторонам). Розмір гонорару - 1400 (700 грн за 1 год.).

Оплата за надання адвокатських послуг здійснена 27 грудня 2022 року, що підтверджено платіжною інструкцією №983 від 27 грудня 2022 року на суму 30900 грн.

Водночас, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, вказані витрати на оплату професійної правничої допомоги пропорційно задоволеним вимогам (52,73% майнових вимог) становлять 16293,57 грн.

Доводи учасників справи 

Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що додаткове рішенні не відповідає вимогам процесуального закону, адже зі змісту судового рішення не зрозуміло, які саме послуги надані адвокатським бюро на суму 10 000,00 грн та чому саме дана сума, на думку суду, є співмірною з розглядом цієї справи та підлягає стягненню, та якими доказами вона підтверджується.

Відповідач звертає увагу, що в додатковому рішенні судом першої інстанції не зазначено ні назв послуг, ні кількості затрачених годин, ні вартості послуг на суму 10 000,00 грн.

Відповідач просить скасувати додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року в справі № 560/9332/22, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

24 липня 2023 року позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновки судів попередніх інстанцій

Задовольняючи частково заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10  000 грн, суд першої інстанції врахував позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15, в якій підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що попереднє опрацювання матеріалів та судової практики не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI. Відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Вивчення документів та нормативних актів є невід`ємною частиною роботи щодо складання позовної заяви, а тому охоплюються саме витратами, понесеними на складання позову.

Також суд першої інстанції визнав, що не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI, оформлення копій та час, витрачений на виїзд до клієнта та підписання ним документів. Відповідно, здійснення вказаних видів роботи також не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Окремого виокремлення витраченого часу на такі послуги акт не містить.

Також суд враховав, що прибуття до суду та очікування початку судового засідання не передбачають використання адвокатом спеціальних знань або навичок, відтак вказаний час не може бути оплачений як час надання правничої допомоги. Час, безпосередньо проведений у судових засіданнях (згідно протоколів судових засідань), становить менше вказаного в акті семи годин.

Вказавши на те, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, оцінивши характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, з урахуванням заперечень відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 10000 грн.

Переглядаючи додаткове рішення в апеляційному порядку, Сьомий апеляційний адміністративний суд зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Правове регулювання

Кодекс адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (в редакції чинній на час ухвалення рішення)

Частини перша та третя статті 132

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
на професійну правничу допомогу;
сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Стаття 134. Витрати на професійну правничу допомогу

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина перша статті 139. Розподіл судових витрат

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Позиція Верховного Суду

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на її обґрунтованість в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру таких витрат.

У свою чергу, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав доказів та не зазначив обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.

Отже, Верховним Судом не встановлено визначених законом підстав для скасування додаткового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року.

Доводи податкового органу, наведені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій. 

Суд, переглянувши додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги, перевіривши дотримання судами норм процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги податкового органу, внаслідок чого скарга залишається без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі №560/9332/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Р. Ф. Ханова 

Судді:                                                                                                     Л. І. Бившева

                                                                                                              В. В. Хохуляк