ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 р. 	Справа № 520/10222/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В.,  м. Харків, повний текст складено 22.06.22  по справі № 520/10222/21 за позовом                 ОСОБА_1 до                Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                        про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду  надійшла заява   ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 робочих днів з моменту набрання ухвали законної сили.
Ухвалою  Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії  залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою  задовольнити заяву про встановлення судового контролю та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 робочих днів з моменту набрання ухвали законної сили. Попередити відповідача, що у разі неподання звіту про повне виконання судового рішення в порядку ст.382 КАС України, буде розглянуто питання про накладення на керівника відповідача, відповідального за виконання рішення суду, штрафу у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції проігноровано ту обставину, що відповідачем повністю не виконується судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 520/10222/21, а відтак, на його думку, більш ефективним способом виконання рішення суд може бути встановлення судового контролю, оскільки суд має відповідне право щодо накладення штрафу безпосередньо на керівника уповноваженого органу, що може сприяти виконанню рішення. Зазначає, що положення КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною першою статті 382 КАС України. Таким чином, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.  Стверджує, що суд першої інстанції, порушуючи норми матеріального та процесуального права, при обранні способу відновлення порушеного  відповідачем права, не виходив з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього, що призвело до відмови у встановленні судового контролю та обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання судового рішення, тим самим суд першої інстанції усунув суб`єкта владних повноважень від активних дій щодо виконання рішення суду у справі № 520/10222/21.
Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та  з 07.09.2019 отримує пенсію, яка призначена відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ   "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Не погодившись із тим, що виплата його пенсії здійснюється з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатих осіб, позивач звернувся до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1  максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.
В іншій частині позову відмовлено.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набрало законної сили 24.01.2022 у зв`язу з поверненням апеляційної скарги згідно ухвали Другого апелдяцінйого адмінітсративного суду від 24.01.2022.
07.06.2022 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю, яке вмотивоване  тим, що  з даних його електронної пенсійної справи вбачається, що підсумок пенсії з урахуванням доплати становить 23 981,63 грн, але він отримує пенсію з урахуванням максимального розміру пенсії в сумі 19 340,00 грн, тобто десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, без врахування висновків, викладених в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року та яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, але відповідач надалі продовжує свої протиправні дії та бездіяльність, що призводить до порушення його прав та ігнорування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року справі № 520/10222/21.
Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення  судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення. Зазначене питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду під час прийняття рішення по справі № 520/10222/21 судом не вирішувалось.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом частин першої-четвертої статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що суд здійснює контроль за виконанням судових рішень шляхом, зокрема, встановлення строку для подачі звіту про виконання рішення та вирішення у подальшому питання накладення штрафу.
При цьому, норми чинного законодавства не визначають стадії, на якій суд має право встановити судовий контроль. Ні частина перша статті 382 КАС, ні пункт 1 частини шостої статті 246 КАС не містять вимог щодо можливості встановлення судового контролю виключно під час винесення судового рішення.
Наявність у нормах чинного законодавства механізму примусового виконання судового рішення, а також повноважень суду щодо здійснення контролю за його виконанням шляхом розгляду вимог щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, не є обставиною, яка унеможливлює здійснення судового контролю у визначений статтею 382 КАС спосіб - шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.
Можливість застосування заходів судового контролю під час ухвалення рішення не перешкоджає застосуванню судом таких заходів у подальшому.
Відтак, помилковими є посилання суду першої інстанції на неможливість вжиття заходів судового контролю після ухвалення рішення.
За даних обставин безпідставним також є посилання суду першої інстанції на те, що встановлення строку подання звіту є його диспозитивним правом. Дійсно, встановлення судового контролю у кожному окремому випадку суд вирішує на власний розсуд. Проте, межі такого розсуду не можуть бути свавільними, оскільки за наявності належних обставин та прохання відповідної сторони, суд має забезпечити реалізацію частин другої та третьої статті 129-1 Конституції України (зокрема щодо здійснення судом контролю за виконанням судового рішення).
Оскільки за наявних у матеріалах справи документів, зокрема протоколів перерахунку пенсії вбачається, що розмір пенсії позивача є більшим ніж десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, в той час як відповідач під час виплати пенсії позивачу обмежує її розмір десятьма прожитковими мінімумами, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність правових підстав для встановлення судового контролю за його виконанням шляхом встановлення обов`язку подання відповідного звіту. 
Враховуючи встановлені обставини виплати пенсії з обмеженням максимального розміру всупереч висновкам, що викладені в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021, відповідно до яких відповідач з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  повинен здійснювати без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат, за відсутності будь-яких аргументованих пояснень відповідача про причини такого обмеження, дають підстави для висновку про необхідність  захисту прав позивача та встановлення судового контролю з метою забезпечення повного та швидкого виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
При цьому, проаналізували зміст статті 382 КАС, колегія суддів звертає увагу, що подальші дії щодо розгляду звіту суб`єкта владних повноважень, встановлення більшого строку, накладення штрафу тощо, здійснюється суддею одноособово. У підпункті "ґ" пункту 4 частини першої статті 356 КАС визначені повноваження суду апеляційної інстанції на встановлення строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем саме до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Таким чином, звіт про виконання рішення має бути поданий відповідачем до суду першої інстанції, яким у даному випадку є Харківський окружний адміністративний суд.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а заява про встановлення судового контролю задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 по справі № 520/10222/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області  протягом одного місяця з дня прийняття цієї постанови подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського кружного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі № 520/10222/21. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов