ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 серпня 2023 року           справа №200/4779/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі  № 200/4779/22 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                             В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач),  в якому просив: визнати протиправною бездіяльність з нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення; зобов`язати провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення; визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати із грудня 2016 року по день фактичної виплати 14 лютого 2022 року; зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з грудня 2016 року по день фактичної виплати 14 лютого 2022 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення; зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення; в іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовлено.
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з грудня 2016 року по день фактичної виплати 14 лютого 2022 року, прийняти нове в цій частині про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин. 
Апелянт вважає, що суд дійшов помилкового висновку про обов`язковість звернення позивача до відповідача з заявою про виплату компенсації втрати частини доходів, оскільки право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів порушено бездіяльністю відповідача, який при виплатi заборгованості з iндексацiї грошового забезпечення не провів виплату позивачу компенсації втрати частини доходу за весь час затримки з грудня 2016 року по день фактичної виплати 14 лютого 2022 року відповідно до ст. 4 Закону № 2050-III, п. 5 Порядку № 159 та абз. 7 п. 4 Порядку № 1078.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Наказом голови Державної прикордонної служби України від 08.02.2019 № 125-ОС позивача звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту, наказом голови Державної прикордонної служби України від 10.02.2019 року № 128-ОС виключений зі списків особового складу усіх видів забезпечення управління внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України.
Представник позивача звертався до відповідача з адвокатським запитом щодо нарахованого  та виплаченого грошового забезпечення та  індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 , право на яке останній набув під час проходження військової служби та перебування на видах забезпечення у  Краматорському прикордонному загоні.
З наданих у відповідь на адвокатський запит особистих карток грошового забезпечення позивача вбачається виплата підйомної допомоги у січні 2017 року у розмірі 8931  грн., грошової допомоги на оздоровлення у жовтні  2017 року у розмірі 10611  грн. Крім того, за період з грудня 2016 року по лютий 2018 року позивачу нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою КМУ від 22.09.2010 року № 889.
Згідно виписки з банківського рахунку позивача індексація грошового забезпечення за період з 1 серпня 2015 року  по 28 лютого 2018 року нарахована та виплачена позивачу 10.07.2020  року у сумі 7632,03 грн. Житомирським прикордонним загоном, як органом, з якого звільнено позивача.
При цьому згідно з довідкою на адвокатський запит за період проходження військової служби у Краматорському прикордонному загоні з 16 грудня 2016 року по 18 березня 2018 року   ОСОБА_2 нараховано індексацію в розмірі 2187,77 грн.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 380/7903/21 відповідачем 14 лютого 2022 року проведено нарахування та виплату позивачу заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2016 року по 31.03.2018 року у розмірі 56845,81 грн., що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку АТ КБ «Приватбанк».
Оскільки нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем проведено лише 14 лютого 2022 року, то розрахунок грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, виплачених у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із грудня 2016 року по лютий 2018 року позивачу проведено без врахування індексації грошового забезпечення, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Щодо позовних вимог про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 14 лютого 2022 року.
За ст. 1 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Як вже зазначалось судом, індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є однією із основних державних гарантій. При цьому індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру.
Отже, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення, про що неодноразово висловлювався Верховний Суд, в тому числі у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 825/1832/17, від 16 квітня 2020 року у справі №822/3307/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18.
За п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 (далі – Порядок № 159), компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру, разом із сумою індексації: у редакції, чинній до 14 квітня 2022 року про це зазначено у першому абзаці цього пункту,  у чинній редакції – у шостому абзаці.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону № 2050-III).
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-III).
За ст. 7 Закону № 2050-III відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.
Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19.
Відповідачем  14.02.2022 року на виконання рішення суду у справі № 380/7903/21 нараховано та виплачено позивачу суму індексації грошового забезпечення з 01.12.2016 року по 31.03.2018 року у розмірі 56845,81 грн.. 
Враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу індексації грошового забезпечення, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів.
Крім того, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.
Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 9 червня 2021 року у справі № 240/186/20.
За матеріалами справи позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходу. Таким чином, позивачем не дотримано, визначеної Законом № 2050-III, умови щодо звернення до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації.
За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позову в частині виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
В решті вимог рішення суду не оскаржено.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі  № 200/4779/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 21 серпня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко
            Судді:                                                                           А.А. Блохін
                                                                                                  І.В. Сіваченко