УХВАЛА

09 серпня 2023 року
м. Київ

справа №440/6754/21
адміністративне провадження №К/990/25938/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі  № 440/6754/21 за позовом керівника Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади до Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа: Фізична особи-підприємець ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення,-
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, у червні 2021 року керівник Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Полтави звернувся до суду із позовом до Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:
- визнати протиправним та скасувати п. 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині продовження розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 особистого строкового земельного сервітуту та паспорту прив`язки на наступну тимчасову споруду згідно з додатком 1 до рішення (№ 1) стаціонарна тимчасова споруда - торговельний павільйон на земельній ділянці площею 73 кв. м за кадастровим номером 5310137000:18:001:0474 на АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Сади-1";
- визнати протиправним та скасувати паспорт прив`язки від 16 жовтня 2015 року № 01-02-01-17/2593-1369.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині продовження розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії ФОП ОСОБА_1 особистого строкового земельного сервітуту та паспорту прив`язки на наступну тимчасову споруду згідно з додатком 1 до рішення (№ 1) стаціонарна тимчасова споруда - торговельний павільйон на земельній ділянці площею 73,0 кв. м за кадастровим номером 5310137000:18:001:0474 на АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Сади-1".
Скасовано паспорт прив`язки від 16 жовтня 2015 року № 01-02-01-17/2593-1369. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.
24 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Полтавської міської ради,  просять скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі №440/6756/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, приписами пп. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегією суддів установлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року прийнято в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги на підставі пунктів, 1 3 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Однак, подаючи об`ємну касаційну скаргу скаржник цитує чинне законодавство, однак чітко не вказує підстави касаційного оскарження, зокрема щодо існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у цій справі.
Полтавська міська рада у касаційній скарзі не формулює проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону № 3038-VI, Порядку № 244, інших норм матеріального чи процесуального права; не обґрунтовує виняткове для міської ради значення розгляду цієї справи чи значний суспільний інтерес, щоб вирізняло цю справу з-поміж інших справ даної категорії спорів.
Відсутність у касаційній скарзі правового обґрунтування наявності обставин, передбачених пп. «а-г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не дає Суду підстав вирішувати питання відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Відтак, для можливості відкриття касаційного провадження скаржнику потрібно обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, слід також зазначити про наявність одного з випадків визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Крім цього, подана касаційна скарга не містить вимог до суду касаційної інстанції.
Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, позаяк не містить чітко зазначених підстав касаційного оскарження з відповідним обґрунтуванням.
Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
У випадку не усунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі № 440/6754/21 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог цієї ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           С. Г. Стеценко
Л. В. Тацій