ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6944/23 Справа № 201/12446/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2023 року                                місто Дніпро Дніпропетровської області 
Єдиний унікальний номер 201/12446/21
Номер провадження 22-ц/803/6944/23
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.
за участю секретаря: Паромової О.О.
учасники справи : 
позивач - АТ «Банк Кредит Дніпро»
відповідач - ОСОБА_1 
третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2023 року головуючого судді Батманової В.В. по цивільній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») звернулося до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В. М.,мотивуючи вимоги тим,що 20 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредитної лінії № 201207- USD на споживчі цілі у сумі 100 000 доларів США. 
09 серпня 2007 між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредитної лінії № 090807- USD на споживчі цілі у сумі 88 000 доларів США. 
З метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язання за кредитними договорами між банком та ОСОБА_1 було укладено договори іпотеки, а саме: № 201207- USD -іп-1 від 20 грудня 2007 року (забезпечення за кредитним договором № 201207- USD від 20 грудня 2007 року); № 201207- USD-іп від 20 грудня 2007 року (забезпечення за кредитним договором № 201207- USD від 20 грудня 2007 року); № 090807- USD/1-ІП від 09 серпня 2007 року (забезпечення за кредитним договором № 090807- USD від 09 серпня 2007 року). 
ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору у зв`язку з чим, банк звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з боржника заборгованості за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 090807- USD від 09 серпня 2007 року та № 201207 від 20 грудня 2007 року. Так, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 090807- USD від 09 серпня 2007 року складала 744 785,76 грн, а за договором № 201207 від 20 грудня 2007 року - 846 345,60 грн. Таким чином, загальна заборгованість боржника за двома вищезазначеними кредитними договорами, станом на дату ухвалення рішення, становила: 1 591 131,36 грн. 
В подальшому, АТ «Банк Кредит Дніпро» в позасудовому порядку набуло право власності на предмети іпотеки. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року по справі № 201/8597/19 ОСОБА_1 в задоволенні позову до АТ «Банк Кредит Дніпро» і приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В.М., третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірними і скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності відмовлено. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року по справі № 201/8597/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М. щодо нерухомого майна: - паркувальне місце поз. № 12 містобудівного ансамблю «Крутогірний» - комплекс «Західна Башта», загальною площею 17,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40731344 від 20 квітня 2018 року; - паркувальне місце поз. № 41 у приміщенні № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», загальною площею 20,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40727884 від 20 квітня 2018 року; - паркувальне місце поз. № 42 у приміщенні № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», загальною площею 20,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40731470 від 20 квітня 2018 року за заявою ПАТ «Банк Кредит Дніпро». 
Отже, рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Банк Кредит Дніпро» на вищезазначені предмети іпотеки скасовані. 
Оскільки позичальник вчиняє дії щодо ухилення від виконання кредитних зобов`язань, виконання судового рішення та не здійснює погашення заборгованості АТ «Банк Кредит Дніпро», просили : - в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання кредитної лінії № 090807- USD від 09 серпня 2007 року, яка становить : 744 785,76 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 090807- USD/1-ІП від 09 серпня 2007 року,а саме на : паркувальне місце № 12 ,що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 у житловому будинку з платформою літ.А-28 паркувальне місце поз.№ 12 підвального приміщення № 106, загальною площею 17,9 кв.м.,реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 909315312101,у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України « Про виконавче провадження» за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни та такий вид майна на підставі оцінки ,проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій ; 
- в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання кредитної лінії № 201207- USD від 20 грудня 2007 року ,яка становить 846 345,60 грн ,звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 201207- USD -іп-1 від 20 грудня 2007 року,а саме на : паркувальне місце № 42 у приміщенні № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», за адресою: АДРЕСА_2 ,яке розташоване в житловому будинку літ А-7 паркувальне місце поз.42 у приміщенні № 56 на другому поверсі-загальною площею 20,1 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 919608312101; 
- за договором іпотеки № 201207- USD-іп від 20 грудня 2007 року,а саме на : паркувальне місце поз. № 41 у приміщенні № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», за адресою: АДРЕСА_2 ,яке розташоване в житловому будинку літ.А-7 паркувальне місце поз.41 у приміщенні № 56 на другому поверсі -загальною площею 20,1 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 919676112101, у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України « Про виконавче провадження» за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни та такий вид майна на підставі оцінки ,проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій .
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В. М., про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Банк Кредит Дніпро» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про припинення іпотеки, та про відсутність підстав для задоволення позову по справі. 
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2010 року по справі № 2-1838/10 про стягнення боргу з ОСОБА_1 є невиконаним та зобов`язання за вказаним рішенням є обов`язковими для виконання. 
Умовами договорів іпотеки передбачено, що договір діє з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і припиняє свою дію повним виконанням іпотекодавцем зобов`язання за кредитним договором. Враховуючи, що зобов`язання є не виконаними, а договори іпотеки у встановленому законом порядку не припинені, не розірвані, право кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки є законним та узгоджується із нормами діючого законодавства. 
Також, судом першої інстанції помилково зазначено, що у зв`язку із прощенням (анулюванням) залишку боргу, іпотека припинилась. Позивачем не заперечується факт направлення у червні 2018 року відповідачу повідомлення про прощення (анулювання) залишків заборгованості. 13 квітня 2018 року позивач набув право власності на спірне майно. В подальшому ОСОБА_1 в судовому порядку оскаржено підстави набуття у власність АТ «Банк Кредит Дніпро» зазначених предметів іпотеки. Так, рішення про державну реєстрацію права власності на паркомісця (предмети іпотеки) за АТ «Банк Кредит Дніпро» були скасовані, а заборгованість за кредитами ОСОБА_1 перед АТ «Банк Кредит Дніпро» була поновлена на суму вартості паркомісць. При цьому, прощений (анульований) залишок заборгованості залишився незмінним, та банк в межах розгляду даної справи не заявляв вимог щодо стягнення з відповідача анульованого боргу. Коли банк набув у власність паркомісця, то свої кредиторські вимоги задовольнив за рахунок цього майна. Однак, у зв`язку з тим, що раніше набуте банком нерухоме майно (паркомісця) вибуло із власності позивача, у зв`язку із скасуванням реєстрації права власності, сума боргу відповідача збільшилась на суму вартості цих паркомісць. Відсутні підстави вважати, що заборгованість у ОСОБА_1 погашена або анульована повністю. Прощення (анулювання) різниці між вартістю паркомісць та закликом боргу, не призвело до анулювання всієї суми боргу, а тому після припинення права власності на паркомісця за АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість ОСОБА_1 за кредитними договорами, була поновлена. Тому, висновки суду першої інстанції про відсутність боргу у ОСОБА_1 перед позивачем, не відповідають дійсності. 
У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Чебикін С.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, ухвалене виходячи із встановлених обставин, які підтверджені доказами, та з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Крім того, звернуто увагу на ст. 36 Закону України «»Про іпотеку», згідно з якою після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсним. Зазначено, що рішення позивача про прощення анулювання боргу відповідача, є фактом, який має юридичне значення, тому виникнення в подальшому будь-яких інших обставин - не можуть впливати або скасовувати його існування. Тому, доводи позивача, що заборгованість відповідача та іпотека відновилися після скасування права власності позивача на паркувальні місця в судовому порядку є неспроможними. 
Також, зазначено, що на день пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у грудні 2021 року позивач був зареєстрованим власником паркувальних місць та тільки 19 квітня 2023 року його право власності на них було припинено. 
У судовому засіданні апеляційного суду представник АТ «Банк Кредит Дніпро» Борейко Н.О. підтримала доводи апеляційної скарги. Представник ОСОБА_1 адвокат Чебикін С.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві. 
Інші учасники судового розгляду у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення( а.с. 233 зв.с., 234,242,243). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін , дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення відповідає. 
Судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредитної лінії № 201207- USD на споживчі цілі у сумі 100 000 доларів США (т. 1. а.с.10-18).
09 серпня 2007 між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредитної лінії № 090807- USD на споживчі цілі у сумі 88 000 доларів США (т. 1. а.с. 31-37).
З метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язання за кредитними договорами між банком та ОСОБА_1 було укладено договори іпотеки, а саме: № 201207- USD -іп-1 від 20 грудня 2007 року (забезпечення за кредитним договором № 201207- USD від 20 грудня 2007 року); № 201207- USD-іп від 20 грудня 2007 року (забезпечення за кредитним договором № 201207- USD від 20 грудня 2007 року); № 090807- USD/1-ІП від 09 серпня 2007 року (забезпечення за кредитним договором № 090807- USD від 09 серпня 2007 року) (т. 1. а.с. 19-30).
В подальшому банк звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з боржника заборгованості за кредитними договорами. Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 090807- USD від 09 серпня 2007 року складала 744 785,76 грн, а за договором № 201207 від 20 грудня 2007 року - 846 345,60 грн. Таким чином, загальна заборгованість боржника за двома вищезазначеними кредитними договорами, станом на дату ухвалення рішення, становила: 1 591 131,36 грн. 
03 серпня 2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 2-1838/10 за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами ухвалено рішення, згідно із яким: - заборгованість за кредитним договором про надання кредитної лінії № 090807- USD від 09 серпня 2007 року становить 744 785, 76 грн і складається із: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 88000,00 доларів США (що еквівалентно 671 536, 80 грн.), заборгованості по сплаті відсотків в сумі 8745,79 доларів США (що еквівалентно 66 740,00 грн.), пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів 3 101, 15 грн., суми інфляції заборгованості за несплачєні відсотки 2 770, 64 грн., 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків 637,18 грн. ; - заборгованість за кредитним договором про надання кредитної лінії № 201207- USD від 20 грудня 2007 року становить 846 345, 60 грн. і складається із: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 100000,00 доларів США (що еквівалентно 763 110,00 грн.), заборгованості по сплаті відсотків в сумі 9938,41 доларів США (що еквівалентно 75 841,00 грн.), пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів 3 524, 02 грн., суми інфляції заборгованості за несплачені відсотки 3 148, 44 грн., 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків 722,14 грн. (т. 1. а.с. 61-66). 
Згідно із цим судовим рішенням зазначені кредитні договори - розірвано.
АТ «Банк Кредит Дніпро» в позасудовому порядку набуло право власності на вищезазначені предмети іпотеки. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року по справі № 201/8597/19 ОСОБА_1 в задоволенні позову до АТ «Банк Кредит Дніпро» і приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В.М., третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірними і скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності відмовлено (т. 1. а.с. 42-49).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року по справі № 201/8597/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В. М. щодо нерухомого майна: - паркувальне місце поз. № 12 містобудівного ансамблю «Крутогірний» - комплекс «Західна Башта», загальною площею 17,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40731344 від 20 квітня 2018 року; - паркувальне місце поз. № 41 у приміщенні № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», загальною площею 20,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40727884 від 20 квітня 2018 року; - паркувальне місце поз. № 42 у приміщенні № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», загальною площею 20,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40731470 від 20 квітня 2018 року за заявою ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (т.1. а.с.50-57).
У письмовому повідомленні АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_1 на поштову адресу: АДРЕСА_3 від 14 червня 2018 року № 34-2306 позивач простив (анулював) залишок заборгованості: - за кредитним договором № 090807- USD від 09 серпня 2007 року в розмірі 85 051, 59 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 9 254, 87 доларів США простроченої заборгованості за процентами, а всього 94 306, 46 доларів США, що еквівалентно 2 460 578, 77 грн; - за кредитним договором № 201207 -USD від 20 грудня 2007 року в розмірі 100 000, 00 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 4 156, 74 доларів США простроченої заборгованості за процентами, а всього 104 156, 74 доларів США, що еквівалентно 2 717 586, 31 грн. Таким чином, за встановленою рішенням суду заборгованістю у 744 785, 76 грн. за кредитним договором № 090807- USD від 09.08.2007 позивач простив (анулював) заборгованість на 2 460 578, 77 грн., що більше, ніж в три рази. А за заборгованістю у 846 345, 60 грн. за кредитним договором № 201207- USD від 20.12.2007, яка встановлена судовим рішенням, позивач простив (анулював) заборгованість на 2 717 586, 31 грн., що також більше, ніж в три рази.
Вказане підтверджується рішенням Дніпровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі № 160/27532 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу (т.1. а.с. 179-181).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог. Судом критично оцінені доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, оскільки, позивач простив (анулював) борг відповідача у червні 2018 року, тоді іпотека припинилась і позовні вимоги про звернення стягнення на її предмети, пред`явлені у грудні 2021 року, є безпідставними.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи .
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Відповідно до ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. 
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. 
Відповідно до ч. 1 с т . 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно із ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено,що заборгованість відповідача перед позивачем визначена рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2010 року, ухваленого у справі № 2-1838/10 за позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором, а саме, від 09 серпня 2007 року № 090807- USD у розмірі 744 785,76 грн, за кредитним договором від 20 грудня 2007 року № 201207 у розмірі 846 345,60 грн. Оскільки за зазначеним рішенням суду вказані кредитні договори розірвані, подальше нарахування процентів та штрафних санкцій за ними є незаконними в силу приписів частин 2,3 ст. 253 ЦК України, тому, сума заборгованості відповідача становить суму, що встановлена судовим рішенням. 
У письмовому повідомленні позивача, яке надіслано відповідачу від 14 червня 2018 року, позивач простив анулював борг відповідача :- за кредитним договором від 09 серпня 2007 року № 090807- USD у розмірі 94 306,46 доларів США, що еквівалентно 2 460 578, 77 грн;- за кредитним договором від 20 грудня 2007 року № 201207 - USD у розмірі 104 156, 74 доларів США, що еквівалентно 2 717 586,31 грн. 
Тобто, позивач простив анулював борг відповідача на суми, які в три рази більше, ніж його заборгованість встановлена судовим рішенням : - за кредитним договором від 09 серпня 2007 року № 090807- USD заборгованість за судовим рішенням 744 785,76 грн- прощена анульована заборгованість 2 460 578, 77 грн;- за кредитним договором від 20 грудня 2007 року № 201207 - USD заборгованість за судовим рішенням 846 345,60 грн -прощена анульована заборгованість 2 717 586,31 грн. 
Прощення анулювання боргу відповідача підтверджується також рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/27532/21 від 01 червня 2022 року . 
Оскільки борг відповідача був прощений анульований в трикратному розмірі по кожному із зазначених кредитних договорів, судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права. 
Посилання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постановах від 13 червня 2018 року у справі № 548/981/15,від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 ,постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-939 цс15 є необгрунтованими, оскільки правовідносини в них не є подібними, що склалися між сторонами в цій справі. Аргументи відзиву з цього приводу є слушними . 
       Проаналізувавши зміст рішення суду першої інстанції з точки зору застосування норм права, які стали підставою для позову по суті,апеляційний суд дійшов до висновку ,що судом першої інстанції ухвалено рішення відповідно до встановлених обставин на підставі наданих сторонами доказів,які мають індивідуальний характер. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання обґрунтованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду, трактуванням норм , та дублювання позовних вимог, на доводи яких судом першої інстанції надана належна оцінка.
Ніяких нових обставин, які б давали  підстави для проведення апеляційним судом переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції,  доводи апеляційної скарги не містять,а тому відхиляються. Аргументи відзиву на апеляційну скаргу є прийнятними та заслуговують на увагу. 
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно. Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
         Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності ,апеляційний суд дійшов  до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі. 
Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді: