Справа № 737/230/23 	Головуючий у 1 інстанції Лібстер А.С. 	
Провадження № 33/4823/445/23 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника - адвоката Глазун Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Глазун Т.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року,

                                      У С Т А Н О В И В :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. 

Судом встановлено, що 05 лютого 2023 року, о 21.25 год., ОСОБА_1 в смт Куликівка, по вул. Миру, керував транспортним засобом марки «Міцубісі Лансер», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, поведінка що не відповідала обстановці. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі відмовився, від отримання направлення в медичний заклад також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду, захисник в інтересах ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення у даній справі є неналежним та недопустимим доказом, складений з порушенням вимог ст. 254 КУпАП та порушує право особи на захист, так як містить вправлення прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В протоколі також є підтертості та наведення, які містяться у двох графах протоколу. 
На думку апелянта, суд 1 інстанції проігнорував, що виправлення в протоколі були здійснені без присутності особи щодо якої його складено. Прийняття такого протоколу до розгляду є неможливим. 
Виправлення та дописані відомості в протоколі після його підписання є припущенням і записані в незаконний спосіб, що дає підстави вважати, що ніякого правопорушення на місці не було і доказів цього немає. 
На думку апелянта, враховуючи вище викладене, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, він не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 р. та є недопустимим доказом.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР. 
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду 1 інстанції доказами, а саме: переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамери поліцейського, який було долучене до матеріалів справи, зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням  водія ОСОБА_1 , в ході бесіди, працівник поліції вказує на наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонує пройти останньому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або ж в закладі охорони здоров`я, при цьому на пропозицію поліцейського пройти освідування водій відмовився. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював. 
Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. 
Щодо доводів апелянта про наявні виправлення у прізвищі особи стосовно якої складено протокол  про адміністративне правопорушення, які містяться у протоколі, то апеляційний суд зазначає наступне.
Переглянутим відеозаписом встановлено, що анкетні дані особи, стосовно якої складався протокол, були уточненні працівником поліції під час його складання з інформаційно-пошукової бази «Цунамі», так як ОСОБА_1 не надав для перевірки посвідчення водія, технічний паспорт та не мав при собі документів, які засвідчують його особу, а прізвище вносилось до протоколу з його слів. Вказані виправлення були внесені у присутності особи, відносно якої складався протокол, після чого водієві було запропоновано ознайомитися з протоколом та підписати його, проте останній відмовився. 
Вказані обстави узгоджуються з інформацією, яка міститься у рапорті інспектора РПП Сектору поліцейської діяльності №1 Чернігівського  РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої до протоколу внесено виправлення у присутності ОСОБА_1 на місці складання адміністративних матеріалів, після чого запропоновано ознайомитися з протоколом та отримати копію, на що останній відмовився, що не суперечить наказу №1376 від 06.11.2015 року, розділу 2 п. 7. 
В даному випадку, доводи захисника про неналежність протоколу як доказу у зв`язку з наявними виправленнями є необґрунтованими, а зазначені помилки не впливають на його зміст та висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не є підставою для скасування судового рішення.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність  винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Глазун Т.О. - залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. О. Акуленко