ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року	Львів	Справа № 300/1784/23 пров. № А/857/10260/23	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області   про зобов`язання до вчинення дій,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Матуляк Я.П.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення –  не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив зобов`язати нарахувати та виплатити йому з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2004 року отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ). Вказує, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20, що набрало законної сили 26 січня 2021 року, відповідачем здійснено перерахунок його пенсії з 01 квітня 2019 року. Зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії  у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі – Постанова  № 713), проте отримав відмову. Вважає, що має право на отримання вищевказаної доплати до пенсії, оскільки перерахунок його пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20 не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року    у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що проведений перерахунок пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20 здійснено з підстави зміни складових грошового забезпечення. Як наслідок, з урахуванням тієї обставини, що при здійсненні зазначеного перерахунку розмір пенсії позивача збільшився більш ніж на 2000,00 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що щомісячна доплата до розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року  № 713 не підлягає нарахуванню та виплаті.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що при вирішення справи суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 08 листопада 2022 року № 420/2473/23. Вказує, що має право на отримання вищевказаної доплати до пенсії, оскільки перерахунок його пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20 не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено,  що оскільки проведений перерахунок пенсії на виконання рішення суду здійснено після 01 березня 2018 року, а основний розмір пенсії після перерахунку збільшився більш, ніж на 2000,00 грн, тому відповідно до норм Постанови №   713 підстав для виплати щомісячних доплат в розмірі 2000,00 грн немає.  Вказує, позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2004 року отримує пенсію за вислугу років (30 років, в календарному обчисленні 29 років), призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», та з урахуванням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 300/583/19, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача в розмірі 80% грошового забезпечення, виходячи із таких його складових: посадовий оклад - 6200,00 грн; оклад за військове звання - 1480,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3840,00 грн, внаслідок чого загальний розмір пенсії щомісячно визначено в сумі 8195,58 грн., підтверджується протоколом за пенсійною справою ХД – 17779 (Міноборони) від 01 січня 2018 року (а.с.30).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20, що набрало законної сили 26 січня 2021 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі оновленої довідки, виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом здійснити, починаючи з 01 квітня 2019 року, перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів, однією сумою.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на виконання зазначеного судового рішення, у березні 2021 року здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із розрахунку 70% таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 6200,00 грн; оклад за військове звання - 1480,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3840,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія - 10588,00 грн. Загальний розмір пенсії склав 17690,00 грн, що підтверджується матеріалами пенсійної справи № ХД17811 (Міноборони) та протоколом за пенсійною справою ХД – 17811 (Міноборони) від 01 березня 2021 року (а.с.26, 32).
Згідно з матеріалами пенсійної справи № ХД17811 (Міноборони), позивачу не встановлювалась з 01 липня 2021 року щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. до розміру його пенсії, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України за № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (а.с.26-34).
16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив відновити з 01 липня 2021 року врахування в складі пенсії щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, передбаченої постановою КМУ № 713 від 14 липня 2021 року, з подальшою виплатою нарахованої відновленої щомісячної доплати разом з врахуванням раніше виплачених сум та з коригуванням нарахованої раніше сум, отриманої під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 300/583/19 (а.с.4-6).
За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом за № 2137-2267/З-02/8-0900/23 від 27 березня 2023 року, повідомив ОСОБА_1 , що оскільки розмір його пенсійної виплати внаслідок проведеного перерахунку на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20 збільшився більше ніж на 2000,00 грн, тому права на встановлення щомісячної доплати відповідно до абзаців 1 і 2 пункту 1 Постанови № 713 у позивача немає (а.с.7-8).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-XII.
Так, частиною третьою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за Законом № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ).
У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі – Постанова № 713).
Згідно з пунктом 1 Постанови № 713  установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року.
За змістом пункту 3 Постанови № 713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.
Із матеріалів справи слідує, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року становив 8195,58 грн., що підтверджується протоколом за пенсійною справою ХД – 17779 (Міноборони) від 01 січня 2018 року (а.с.30).
В подальшому, внаслідок здійсненого у березні 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 300/799/20, розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 визначено у сумі 17690,00 грн. (а.с.26, 32).
Згідно з матеріалами пенсійної справи № ХД17811 (Міноборони), позивачу не встановлювалась з 01 липня 2021 року щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн. до розміру його пенсії, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України за № 713 від 14 липня 2021  року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (а.с.26-34).
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22 прийшов до висновків про те, що відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає близько 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01 березня 2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється, у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.
Разом з тим, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Таким чином, Верховний Суд прийшов до висновку, що, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений пенсійним органом на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів, застосовуючи вказану позицію до обставин цієї справи, приходить до висновку про те, що перерахунок пенсії позивача, проведений пенсійним органом на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, а тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 600/870/22-а та від 04 квітня 2023 року у справі  № 380/25987/21.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у нарахуванні та виплаті позивачу з 01 липня 2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн є протиправною, тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити  позивачу з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на апеляційну скаргу про пропуск позивачем строку звернення до суду, то суд  апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що листом за № 2137-2267/З-02/8-0900/23 від 27 березня 2023 року відповідач повідомив позивача про невиплату спірної доплати та причини такої.
Лише після звернення із заявою від 16 березня 2023 року та отримання відповіді ГУ ПФ України в Івано-Франківській області від 27 березня 2023 року позивач достовірно дізнався про невиплату йому спірної доплати до пенсії.
Отже, позивачем вживалися заходи для отримання інформації про складові пенсійної виплати та причини припинення виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, встановленої відповідно до   постанови КМ України № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Після отримання вказаної відповіді від 27 березня 2023 року позивач без зайвих зволікань звернувся до суду із розглядуваним позовом.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів суд вважає, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом слід відраховувати саме з моменту отримання ОСОБА_1 листа-відповіді ГУПФ від 27 березня 2023 року. Отже, позивачем не пропущено встановлений нормами   статті 122 КАС України   строк звернення до суду.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року   у справі № 300/1784/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року № 713. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року № 713.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін 	
Повне судове рішення складено 27 вересня 2023 року.