П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 400/3332/22	

Головуючий І інстанції: Лісовська Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту судового рішення - 18.04.2023р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
05.07.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо зменшення розміру його пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок та виплату його пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018р., із урахуванням виплачених сум. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.08.2022р. позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо зменшення з 01.01.2018р. основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 74% до 70% грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок пенсії позивача в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018р. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 992,40 грн. на користь позивача.
Вказане рішення суду 1-ї інстанції набрало законної сили - 30.09.2022р.
14.04.2022р. позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.08.2022р. у справі №400/3332/22, яка мотивована тим, що рішенням у справі №400/7737/21 зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення 31.05.2021р. за №9/1/4946. Незважаючи на те, що судовим рішенням у справі №400/3332/22 його було зобов`язано провести перерахунок пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення, відповідач судове рішення у справі №400/7737/21 виконав, проте зменшив розмір грошового забезпечення до 70%. 
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року (ухваленою в порядку письмового провадження) заяву ОСОБА_1 - задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області подати звіт про виконання судового рішення до 14.05.2025р.
При наданні звіту про виконання рішення суду, суд першої інстанції зобов`язав відповідача доповісти з правовим обґрунтуванням, з якого розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду у справі №400/3332/22.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, відповідач 27.04.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просив скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2023р.
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2023р. дану апеляційну скаргу - залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Миколаївській області та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
19.05.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч.1 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Положеннями ч.2 ст.55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право     на оскарження в суді рішень, дій або ж бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання ж судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України).
За приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).
Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, ст.382 КАС України, має    на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
Підставами його застосування є, відповідно, неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або ж якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення (дій зобов`язального характеру) є неповажними.
Для застосування вищенаведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення, встановлення нового строку подання звіту або ж накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.
Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад судочинства, серед іншого, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19 та від 01.02.2022р. у справа №420/177/20.
Оцінивши обставини даної справи та наявні у ній докази, колегія суддів зазначає про те, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років з 2005р., яка виплачувалася в розмірі 74% сум грошового забезпечення.
На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.04.2021р. у справі №400/1405/21 Миколаївський ОТЦК та СП склав оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 31.05.2021р. за №9/1/4946, в якій зазначено складові його грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, надбавку за службу в умовах режимних обмежень та премію (всього - 21101,75 грн.).
У свою чергу, зобов`язальна частина рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2021р. у справі №400/7737/21 чітко визначала, які дії необхідно вчинити ГУ ПФУ     в Миколаївській області, а саме провести з 01.04.2019р. перерахунок та виплату розміру пенсії позивача на підставі нової довідки Миколаївського ОТЦК та СП від 31.05.2021р. за №9/1/4946 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
За наслідком проведеного перерахунку пенсії, основний розмір пенсії позивача було зменшено до 70% сум грошового забезпечення (загальний розмір - 21101,75 грн.), втім рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.08.2022р. у справі №400/3332/22, яке набрало законної сили 30.09.2022р., було визнано такі дії протиправними і зобов`язано відповідача області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018р.
Між тим, наявні у матеріалах даної справи пояснення відповідача та, зокрема, здійснений ним на виконання рішення суду від 30.08.2022р. у справі №400/3332/22 перерахунок пенсії позивача свідчать про те, що перерахунок пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення було здійснено із грошового забезпечення в розмірі - 10995 грн., а не із грошового забезпечення в розмірі - 21101,75 грн. згідно з довідкою Миколаївського ОТЦК та СП від 31.05.2021р. №9/1/4946.
Вказане у сукупності є підставою для висновку суду щодо порушення відповідачем приписів ст.ст.58,129-1 Конституції України та ч.2 ст.14 КАС України, оскільки здійснений на виконання рішення суду першої інстанції від 30.08.2022р. у справі №400/3332/22 перерахунок пенсії позивача впливав лише на встановлення відсоткового значення розміру пенсії, який обчислювався при її призначенні відповідно до наявної у нього вислуги років (28 років), проте жодним чином не був підставою для зміни розміру і складових грошового забезпечення, що безпосередньо враховуються при перерахунку пенсії.
Тобто, перерахунок пенсії проводився на підставі судового рішення від 30.08.2022р. у справі №400/3332/22, у зв`язку із захистом позивачем свого права щодо встановлення йому відсоткового значення грошового забезпечення, з якого призначається пенсія військовослужбовцю. При цьому, дане судове рішення, на підставі якого було проведено перерахунок пенсії, стосувалося виключно відсоткового значення пенсії позивача, та не стосувалося складових грошового забезпечення, які б мали бути враховані при перерахунку його пенсії.
Оцінивши обставини справи та наявні докази, судова колегія погоджується з висновком суду 1-ї інстанції та вважає, що встановлений судом спосіб судового контролю за виконанням судового рішення, як то встановлення відповідного строку для подання звіту про виконання цього судового рішення є доцільним у цій правовій ситуації, як спосіб перевірити хід виконання рішення суду.
Разом із тим, строк подання звіту про виконання судового рішення було встановлено судом 1-ї інстанції до 14.05.2025р.
У цьому контексті, варто зазначити, що встановлений строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, із урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства (ч.2 ст.119 КАС України).
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями ст.129-1 Конституції України.
Таким чином, рішення суду (яке набрало законної сили) підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
З огляду на викладене, висновки суду 1-ї інстанції щодо встановлення процесуальних строків  до 14.05.2025р. (більше ніж 2 роки на вчинення відповідних дій), викладені в оскаржуваній ухвалі, судова колегія вважає помилковими, адже, таким чином нівелюється сама суть ефективного правосуддя та принципу верховенства права, при цьому, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України, позивач наводив беззаперечні доводи та аргументи, що вказують на хронологію «маніпуляційних» дій ГУ ПФУ в Миколаївській області, які стосувались як складових грошового забезпечення позивача так і відсоткового розміру основної пенсії при її перерахунках, що свідчило, як вже зазначив суд, про небажання відповідача належним чином та в повному обсязі виконувати судові рішення, які набрали законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне встановити 30-денний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду 1-ї інстанції з дати вирішення порушеного процесуального питання.
Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.
Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи та надав їм юридичну оцінку, проте обрав «неефективний» спосіб реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень (в частині встановлення строків подання звіту про виконання рішення суду), а тому ухвала суду 1-ї інстанції підлягає зміні, з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329,382 КАС України, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року в частині встановлення строків подання звіту про виконання рішення суду - змінити, виклавши абзац 2 її резолютивної частини в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати протягом 30 днів звіт про виконання судового рішення. При наданні звіту про виконання рішення суду доповісти з правовим обґрунтуванням, з якого розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії по рішенню у справі №400/3332/22».
В іншій частині ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 18.08.2023р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова 

                                                                                                                   В.О. Скрипченко