ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4338/21                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Гаращенко В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 липня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яким просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року №33/44/1-К-164/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року № 33/44/1-К-164/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01 грудня 2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року, адміністративний позов задоволено повністю.
Представник позивача звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з заявою від 28 квітня 2023 року в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, якою просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21 в частині здійснення ОСОБА_1 виплати пенсії з 01 грудня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 179663,70 грн.;
- направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21;
- зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження даної ухвали;
- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області місячний строк для подання до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протягом одного місяця з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року залишено без задоволення заяви представника ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 382, 383 КАС України.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити заяву адвоката Гаврилова Д.О. в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано тієї обставини, що відповідачем не виконано рішення суду в частині виплати позивачу заборгованості з 01 грудня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 179633,70 грн.
Також зазначив, що державним виконавцем 17 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження №71253097 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", що свідчить про наявність підстав для задоволення заяви в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України.
Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволення апеляційної скарги, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року №33/44/1-К-164/08-1637 з урахуванням раніше виплачених сум. Нараховані позивачу згідно з рішенням кошти у сумі 179633,70 грн. включено до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується наданими доказами.
Додатково зазначив, що фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсії, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду".
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 грудня 2019 року, з врахуванням раніше виплачених сум, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року №33/44/1-К-164/08-1637;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на? ?підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року №33/44/1-К-164/08-1637 з урахуванням раніше проведених виплат.
З метою примусового виконання рішення Черкаським окружним адміністративним судом 12 січня 2022 року видано виконавчий лист №580/4338/21.
Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 08 березня 2023 року №2300-0307-8/15759 повідомило представника позивача, що 21 січня 2022 року на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21 був здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року №33/44/1-К-164/08-1637 та нараховано позивачу різницю перерахованої пенсії за період за період з 01 грудня 2019 року до 31 січня 2022 року у сумі 179633,70 грн, яка буде виплачена за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України.
Представником позивача направлено до Черкаського окружного адміністративного суду заяву від 28 квітня 2023 року в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, відповідно до якої останній просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21 в частині здійснення ОСОБА_1 виплати пенсії з 01 грудня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 179663,70 грн.;
- направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21;
- зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження даної ухвали;
- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області місячний строк для подання до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протягом одного місяця з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21.
Вказана заява обґрунтована тим, що Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року в частині виплати перерахованої пенсії з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2022 року у розмірі 179633,70 грн. 
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у даній справі.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Аналогічні положення викладені в ч.ч. 2-4 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так, Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємним складовим елементом права кожного на судовий захист; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом; держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012, перше речення абз. 2 п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012, перше речення абз. 8 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019, мотивувальна частина рішення №10-р/2020 у справі №1-14/2020(230/20) від 28 серпня 2020 року).
Згідно з ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (перше речення частини другої); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть ухвалювати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (абз. 2 ч. 7).
Частиною 1 ст. 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, законодавець передбачив два варіанти встановлення судового контролю:
1) під час ухвалення рішення по суті спору;
2) після винесення рішення в ході його виконання.
Як встановлено судом 21 січня 2022 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області" від 21 травня 2021 року №33/44/1-К-164/08-1637.
В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року по справі №580/4338/21 в частині виплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 179633,70 грн. не виконано, що свідчить про протиправність дій відповідача.
Згідно з ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України (ч. 1). 
Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом (ч. 2).
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України.
Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, невиконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.
Як вбачається зі змісту заперечень ГУ ПФУ в Черкаській області на заяву представника позивача та відзиву на апеляційну скаргу, причиною невиконання рішення суду від 29 липня 2021 року у справі №580/4338/21 є дефіцит фінансування, водночас позивача включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується наданими відповідачем доказами (а.с. 179-180).
Також відповідач наголосив, що згідно з реєстром рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, станом на 01 січня 2023 року загальна сума заборгованості за рішеннями судів, що надійшли до Головного управління, за 2019-2022 роки становить 711481769,18 грн., отже заборгованість з пенсійних виплат за рішеннями суду, яка виникла у зазначений період, значно перевищила видатки, передбачені бюджетом Головного управління на її погашення.
Враховуючи викладене, відсутність коштів Державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду є об`єктивною та поважною причиною, яка унеможливила здійснення виплати боргу позивачу.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі №811/1469/18 фактична невиплата нарахованих сум пенсії за попередній період зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду в Черкаській області встановленого порядку виконання судового рішення, підстави для прийняття рішення про накладення штрафу на керівника управління відсутні.
Отже враховуючи вищевикладене, оскільки позивача включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується наданими відповідачем доказами, водночас зазначені кошти не виплачені у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності відповідача.
Отже зазначені апелянтом обставини не можуть слугувати підставою для скасування ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 382 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                                     І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку