ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 358/1004/23                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Лебединець Г.С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 вересня 2023 року                                                                                         м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Ярошинської І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ярошинської Ірини Анатоліївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богуславського відділу Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження
                                           В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
05.07.2023 до Богуславського районного суду Київської області надійшов позов  громадянина Республіки Азербайджану ОСОБА_1 до Богуславського відділу Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження, яким позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 1 від 14.06.2023 року про його примусове повернення до країни походження в строк до 28.06.2023 року. 
Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішення Богуславського відділу Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 14.06.2023 року підлягає скасуванню, оскільки складено відносно Позивача протиправно, є необгрунтованим, передчасним, неправомірним і таким, що порушує права позивача та не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте без дослідження всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2023 р. у задоволення позовних вимог відмовлено.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем допущено порушення чинного законодавства України, що є законною підставою для винесення контролюючим органом рішення про примусове повернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни.           
Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу обгрунтовано доводами аналогічними позовній заяві.
Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Представник відповідача до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом.
Відповідно до копії посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2021 року наданий дозвіл на тимчасове проживання в Україні до 31.08.2022 року.
Згідно довідки Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 23.11.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.11.2021 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Протоколом вилучення документів від 04.09.2022 року, у громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , вилучена посвідка на тимчасове проживання, строк дії якої закінчився 31.08.2022 року.
23.03.2007 року ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер, що підтверджується карткою фізичної особи - платника податків.
Згідно договору купівлі продажу квартири, ОСОБА_1 17.01.2013 року придбав нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно підтверджується, також, Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 54157 від 17.01.2013 року.
Згідно дозволу серія АА № 071592 на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, виданого Київським обласним центром зайнятості 19.05.2023 року, ОСОБА_3 займає посаду економіста у ТОВ «Компанія «Полісся», дозвіл дійсний до 19.05.2025 року.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26.05.2023 року, ТОВ «Компанія «Полісся» зареєстровано з 23.07.1996 року, у процесі припинення не перебуває.
Згідно наказу ТОВ «Компанія «Полісся» від 26.05.2023 року № 26/05, ОСОБА_4 було призначено відповідальним працівником за роботу з іноземцями, в тому числі з оформленням дозволу на застосування праці іноземців, продовженням строку перебування та отриманням посвідок на тимчасове проживання в Україні для іноземців.
Згідно пояснень директора ТОВ «Компанія «Полісся» І.Ш.Аббасова від 26.05.2023 року, наданих до ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області, керівництво компанії повідомило міграційну службу про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прострочив встановлений порядок для подачі документів на тимчасову посвідку у зв`язку із продовженням дії воєнного стану на території України, введенням обмежувальних заходів щодо використання електроенергії після ракетних бомбардувань електростанцій. Вказані обставини значно обмежили фінансово-економічні можливості товариства для забезпечення працівника відповідною заробітною платою та працевлаштуванням на повний робочий день та негативно вплинули на швидкість прийняття рішень щодо оформлення дозволу на працевлаштування ОСОБА_1 та відновлення виробничо-господарської діяльності товариства.
Крім пояснень, 26.05.2023 року товариство надало відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області гарантійний лист щодо наявності достатнього фінансового забезпечення та взяття на себе зобов`язання у випадку необхідності сплатити всі витрати ОСОБА_5 , пов`язані з його перебуванням на території України та виїздом з України.
Разом з тим, 30.10.2000 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із громадянкою республіки Азербайджан - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією паспорту останньої.
Згідно посвідки № НОМЕР_2 на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої 26.10.2021 року, дата закінчення строку дії - 31.08.2022 року.
Позивач ОСОБА_5 разом із дружиною мають двох спільних синів.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Республіки Азербайджан, має посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 31.08.2023 року та є студентом Київського національного університету імені Тараса Шевченка.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Республіки Азербайджан, має посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 01.09.2026 року та є студентом Національного медичного університету імені О.О.Богомольця.
Рішенням № 1 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 від 14.06.2023 року, було вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 28.06.2023 року.
14.06.2023 року Богуславським відділом ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКО 002027 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 203 КУпАП про те, що 14.06.2023 року о 15-10 год за адресою: м.Богуслав, вул.Франка Івана, 14, виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживав без документів на право проживання в Україні. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 . У відповідній графі ОСОБА_1 надав свої пояснення, а саме, він своєчасно не подав документи на оформлення посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку із продовженням дії воєнного стану.
Постановою Богуславського відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області серії ПН КМО 002028 від 14.06.2023 відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП було накладено на Ісмаілова адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.
15.06.2023 ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 3400,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.3049226420.1.
Разом з тим, 14.06.2023 року Богуславським відділом ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКО 002028 відносно ОСОБА_4 за ст. 206 КУпАП про те, що 14.06.2023 року о 17-10 год за адресою: м.Богуслав, вул.Франка Івана, 14, виявлено громадянина ОСОБА_4 , уповноважену особу по роботі з іноземцями в ТОВ «Компанія «Полісся», який порушив порядок оформлення документів на право проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 . Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 .
Постановою Богуславського відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області серії ПН КМО 002029 від 14.06.2023 відповідно до ст. 206 КУпАП було накладено на Дорошева адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.
15.06.2023 ОСОБА_4 сплатив штраф у розмірі 5100 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.3049227064.1.
Відповідно до пункту 7 Положення про Богуславський відділ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області, затвердженого наказом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області № 136 а/г від 30.07.2021 року, самопредставництво самостійного підрозділу ЦМУ ДМС, як суб`єкта владних повноважень у судових справах та судових процесах здійснюється через керівника структурного підрозділу та працівників підрозділу, визначених за довіреністю та/або дорученням ЦМУ ДМС.
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.     
Спірні правовідносини, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VІ) та Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (далі - Інструкція № 353/271/150), які визначають правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
Приписи ст. 3 Закону № 3773-VІ, які кореспондують з положеннями ст. 26 Конституції України, визначають, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.
Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону№ 3773-VІ іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція №353/271/150).
Згідно п. 4 Інструкції №353/271/150 іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.
Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України (п. 5 Інструкції №353/271/150).

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що примусовому поверненню іноземця в країну походження передує обов`язок державної міграційної служби прийняти рішення про примусове повернення іноземця та надання йому строку для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 30 днів. 
Матеріали справи свідчать, що підставою для прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджану ОСОБА_1 стало те, що останнім порушено вимоги міграційного законодавства України, що підтверджується, зокрема, постановою Богуславського відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області серії ПН КМО 002028 від 14.06.2023 відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП, доказів оскарження якої в установленому законом порядку гр. Азербайджану ОСОБА_1 не надано.
При цьому, позивач не спростовує те, що вчасно не подав документи на оформлення посвідки на тимчасове проживання, лише посилається на поважність причин такого пропуску через дію воєнного стану на території України.
Отже, як вірно було встановлено судом першої інстанції, позивач, порушуючи чинне законодавство України, розуміючи наслідки такого порушення, з особистих міркувань, у належний спосіб не звернувся вчасно до органів ДМС з оформленням документів на право проживання в Україні.
Таким чином, з урахуванням наведених вище положень Закону, встановленого факту порушення особою міграційного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача були наявні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення, що унеможливлює висновок про його протиправність.
Посилання позивача на неврахування відповідачем обставин його сімейного стану, матеріального становища та дії воєнного стану в Україні під час прийняття оскаржуваного рішення не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї та майна не звільняє особу від вчинення порушення міграційного законодавства України.
          Такий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 13 квітня 2021 у справі № 211/1113/18.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 288, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд, -          
                              
                                                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ярошинської Ірини Анатоліївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2023 р. - залишити без задоволення.
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богуславського відділу Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Колегія суддів:                                                                                   О.В. Карпушова

                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                    О.М. Кузьмишина