УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 
Справа №278/4106/22 Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П. 
Категорія 44 Доповідач Борисюк Р. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року 
       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу №278/4106/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  - адвоката Остапенка Сергія Олександровича на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 01 травня 2023 року, постановлену під головуванням судді Маслака В.П. у м. Житомирі, 

в с т а н о в и в :
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
14.03.2023 представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої просив доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС та поставити на їх вирішення наступне питання:
- Яка вартість матеріального збитку (тобто з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу), транспортного засобу Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП - 03.05.2022 ?
В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначав, що наданий позивачем висновок експерта №2882 від 25.08.2022 складено всупереч норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна». Зокрема, він не містить дійсного значення коефіцієнту фізичного зносу; не враховано перебіг транспортного засобу, а тому значно занижено коефіцієнт фізичного зносу; не обґрунтована необхідність полірування; безпідставно використано Бюлетень автотоварознавця №125, замість №124; безпідставно враховано фарбування дверей зсувних правих бокових; необґрунтована необхідність фарбування панелі бокової правої задньої. За вказаних обставин вважає висновок експерта №2882 від 25.08.2022  недостовірним.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01 травня 2023 року призначено у справі судову авто-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:
- яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Transit Custom», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на дату ДТП - 03.05.2022?
- яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford Transit Custom», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП - 03.05.2022, із урахуванням фізичного зносу автомобіля, без врахування ПДВ, а також з урахуванням ПДВ ? 
Проведення експертизи доручено експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Житомир, вул. Театральна, 17/20, офіс 512).
У поданій апеляційній скарзі адвокат Остапенко С.О. в інтересах ОСОБА_1 просить змінити третій та четвертий абзаци резолютивної частини оскаржуваної ухвали та викласти їх в наступній редакції:
-яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 01.05.2023?
-яка вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу), завдана власнику автомобіля Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 01.05.2023, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 03.05.2022 року (без врахування ПДВ, а також з урахуванням ПДВ)?
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, в зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неправильністю встановлення обставин, які мають значення для справи.
Зазначає, що сторона позивача заперечувала проти задоволення клопотання про призначення експертизи, оскільки воно є необґрунтованим. Наданий позивачем висновок експерта є належним, допустимим та достатнім доказом, сумнівність якого не доведена. У висновку зазначено, що він підготовлений для подання до суду, тобто, прирівнюється до судової експертизи та експерт, відповідно до ч. 1 ст. 106, ч. 3 ст. 102 ЦПК України обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ст. 384 КК України. Стороною відповідача у поданому клопотанні не наведено жоден пункт Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092) чи іншого нормативно- правового акту, який би порушив експерт під час складання Висновку, наданого позивачем.
Вважає, що суд, задовольнивши дане клопотання та призначивши у справі судову автотоварознавчу експертизу на її вирішення поставив невірні питання, вирішення яких призведе до неможливості визначити дійсний розмір шкоди, завданий позивачу внаслідок ушкодження його транспортного засобу. У судовому засіданні наголошувалося, про те, що у разі задоволення клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи на виконання експерту слід ставити питання, які вирішувались експертом у експертному Висновку автотоварознавчої експертизи №2882 від 25.08.2022 та станом на дату винесення відповідної ухвали суду оскільки, у даному випадку слід врахувати, що предметом розгляду справи є не тільки стягнення з ПАТ СК «Українська страхова група» недоплаченої суми страхового відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а й стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу та вартістю такого ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.
З цих підстав, суд першої інстанції, призначаючи судову авто-товарознавчу експертизу мав врахувати необхідність визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу.
Вважає, що задовольняючи дане клопотання, суд мав визначити дату, станом на яку необхідно робити розрахунки вартості матеріального збитку - дату винесення відповідної ухвали суду, а не дату ДТП.
У поданому відзиві Товариство, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги позивача, а також на законність ухвали місцевого суду, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - адвокат Остапенко С.О. підтримав апеляційну скаргу, надав пояснення, які відповідають її доводам і просив задовольнити. 
Представник відповідача - адвокат Очич А.Ю. апеляційну скаргу не визнав і просив відмовити в її задоволенні.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення судової автотоварознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що з метою усунення протиріч щодо вартості матеріального збитку, а також врахував, що висновок експерта може бути використаний як доказ для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, та без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.
При цьому за частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
У пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, при цьому Верховний Суд України вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Таким чином, дійсно враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
З матеріалів справи убачається, що позивачем до позовної заяви долучено Висновок № 2882 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 25.08.2022 (а. с. 38-44).
Вважаючи, що даний висновок експерта є неналежним та недостатнім доказом щодо визначення матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу, оскільки не містить дійсного значення коефіцієнту фізичного зносу, що узгоджується із приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Товариство, скориставшись наданими процесуальними правами, заявило клопотання про призначення у справі судової експертизи.
Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що експертиза призначена судом для з`ясування обставин, які безпосередньо стосуються предмету доказування в даній справі та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність визначених процесуальним законом підстав для призначення у цій справі експертизи за клопотанням ПАТ СК «Українська страхова група».
Процесуальна оцінка обом експертним висновкам буде надана судом першої інстанції при вирішенні вказаного спору по суті і це питання не віднесено до компетенції апеляційного суду на даній стадії процесу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд, 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Сергія Олександровича залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 01 травня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                 Судді

Повний текст постанови складений: 26 липня 2023 року.