ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 701/602/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Костенко А.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 вересня 2023 року                                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання        Євгейчук Ю.О., за участі представника відповідача-1 Мельничук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті та Заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

                                                   В С Т А Н О В И В :

22.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті та Заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , в якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00009298 від 07.06.2023 року, якою ОСОБА_1  було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 н=грн за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не згоден з висновками відповідача щодо порушення ним допустимої ваги завантаженого транспортного засобу - вантажного контейнеровозу-Е  KOGEL 04-DA, д.н.з. НОМЕР_1 , тому позивач наполягає на порушення відповідачем норм чинного законодавства.
Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 р. позов задоволено: постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00009298 від 07.06.2023 року заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що відповідачем при складенні постанови не вірно визначено тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким  у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення на Позивача за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідала як вимогам Порядку № 1174 так і ст.283 КУпАП, а її форма узгоджувалась з вимогами Інструкції № 512. Запевняє, що Позивач здійснював вантажне перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні п. 17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», тому фактична маса транспортного засобу повинна була дорівнювати 40 т. 
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.
У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. 
Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , 07.06.2023 винесено постанову серії АА № 00009298 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. 
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 49, 2123UA003/2123UA004, начальник відділу установив, що 07.06.2023 о 16 год. 00 хв., за адресою: М-05, км 448+188, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 26.440 6X2/2BLS, д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.022 % (2,409 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. 
З цих підстав відповідачем прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.
Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За п. 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №  2862-IV встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 2, 4 названих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.
Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
За приписами ч.2 ст.132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами системи автоматичної фіксації зважування.
Згідно постанови габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-05 Київ - Одеса, км 448 + 188, Одеська обл. При цьому використовувались вимірювальне обладнання автоматичного пункту: технічний засіб WIM 49, 2123UA003/2123UA004.
При апеляційному розгляді справи не є спірним, що прилад для автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який розміщений на автомобільній дорозі М-05, км 448 + 188 на день та час фіксації адміністративного правопорушення був повірений, відповідав вимогам ДСТУ і вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації та був у робочому стані.
Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови Серії АА № 00009298 від 07.06.2023, складеної відносно позивача, транспортний засіб зазначено MAN TGX 26.440 6X2/2BLS, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Суть встановленого порушення полягає у допущені відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.022 % (2,409 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Тобто об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні максимальної фактичної маси транспортного засобу на 6.022 % (2,409 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Крім того, у графі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; відстань між вісями 1-2: 2488 мм, 2-3: 1422 мм, 3-4: 5569 мм, 4-5: 1303 мм, 5-6: 1303 мм; навантаження на вісь 1 - 8450 кг, 2 - 6609 кг, 3 - 6609 кг, 4 - 8484 кг, 5 - 8484 кг, 6 - 8484 кг, загальна маса - 47 121 кг. Також наведені виміряні з урахуванням похибки у розмір 10 % вагові параметри цього транспортного засобу: загальна маса 42 408.9 кг. (47 121 кг - 10 % = 42 408.9 кг).
Наведені відомості дають можливість перевірити визначений посадовою особою відповідача розмір надмірного загального навантаження (за умови дозволеної максимальної маси транспортного засобу 40 тон), що становить 2,409 тони (42,408,9 т - 40 т = 2,409 т), а також перевірити визначене за таких умов відсоткове співвідношення перевищення загальної маси транспортного засобу, що відповідає 6.022 % (2,409 т / 40 т х 100 % = 6.022 %).
Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу розраховувалося за формулою: (М факт - М макс -10% х М факт ) : М макс х100%, де:
М факт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі;
М макс - максимально допустима п. 22.5. Правил загальна маса транспортного засобу.
Так, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси відповідачем проводився так: ((47121 - 40  000) - 10% х 47121) : 40 000) х 100% = 6,022%.
Тобто, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 47121 кг замість 40000 кг дозволених.
Таким чином, як вірно було встановлено судом першої інстанції, при розрахунку відсоткового перевищення загальної маси автомобіля MAN TGA 26.440 6X2/2BLS ДНЗ НОМЕР_3 , відповідач брав його максимально допустиму вагу 40 тон.
Проте, транспортний засіб MAN TGХ 26.440 6X2/2BLS, д.н.з. НОМЕР_3 , являється спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 7). 
У свою чергу відповідно до товарно-транспортної накладної № 108 від 24.04.2023 транспортний засіб MAN TGХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_3 , 24.04.2023 рухався зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-Е, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 6). Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 вбачається, що транспортний засіб, д.н.з. НОМЕР_1 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричіпом - спеціалізованим контейнеровозом - Е, з особливими відмітками про його пристосування для установки і перевезення контейнерів типу « 1А» або « 1С», підставою чого є висновок ДержавтотрансНДІпроект.
Відповідно до 22.5 ПДР, фактична допустима маса контейнеровоза не може перевищувати 44 тони.
З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що посадова особа відповідача при складенні постанови не вірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.
Посилання відповідача на п. 17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», яким передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів, та на відсутність доказів, що на транспортному засобі знаходився контейнер із відповідним маркуванням тощо не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку це не є підставою до притягнення до відповідальності позивача.
Отже, на підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 р. - залишити без задоволення.
Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті та Заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.                    

Колегія суддів:                                                                                   О.В. Карпушова

                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                    О.М. Кузьмишина