П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 522/11858/22-е	

Перша інстанція: суддя Ковтун Ю.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Шевчук О. А., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача – інспектора з паркування відділу з контролю за безпекою дорожнього руху та з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Середи Олександра Олександровича

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

07 вересня 2022 року адвокат Смокін Павло Олександрович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (далі – Департамент), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ОДП 8115048 від 30.08.2022 по справі про адміністративне правопорушення, встановленого частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП) про накладення на неї адміністративного стягнення в сумі 680 грн.

Обґрунтування позову зводиться до того, що автомобіль, яким керувала його довірителька, 30.08.2022 було припарковано на вулиці 1-й Аеродромний провулок однак більше ніж за 10 метрів від перехрестя вулиці Світанку та 1-го Аеродромного провулку, а тому позивачка не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.
Також адвокат указує, що притягнення до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки за частиною 3 статті 122 КУпАП можливе в разі встановлення обставини створення перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху, що є необхідною складовою об`єктивної сторони даного правопорушення. За відсутності такої складової, на його переконання, дії особи не можуть бути кваліфіковані за частиною 3 статті 122 КУпАП. 
Проаналізувавши обставини події, представник позивачки дійшов висновку,  що відсутні будь-які відомості, що учасники дорожнього руху (водії або пішоходи) скаржилися, що розташування автомобіля його довірительки, створювало перешкоди для руху або загрожувало його безпеці. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Суд скасував спірну постанову та закрив щодо ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення.

Скасовуючи спірну постанову та закриваючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив із того, що, в межах даної справи, суб`єкт владних повноважень повинен довести недотримання позивачкою таких умов: розташування автомобіля на перехресті або менш ніж за 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та той факт, що припаркований автомобіль створював перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
На думку суду першої інстанції, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є проведення заміру для встановлення обставин, на якій відстані від краю перехрещуваної проїзної частини був розташований автомобіль позивачки під час його виявлення інспектором з паркування.
Водночас, на думку суду, матеріали справи не місять жодних замірів, які б свідчили про порушення десятиметрової відстані до перехрестя.
Суд вважав, що наявні у справі фотознімки не дають змоги дійти однозначного висновку про те, що транспортний  засіб, яким керувала   ОСОБА_1 , розташований на перехресті або ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, а  відтак, на думку суду,  така кваліфікуюча ознака, як порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, не доведена  суб`єктом владних повноважень. належними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Департамент подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Скаржник вважає, що надані до справи докази доводять вину позивачки, а саме: здійснення зупинки саме на перехресті (в межах уявних ліній заокруглення та в межах дії знаку 4.10 «Круговий рух»), а не ближче 10 метрів до перехрестя, як указує суд.
Скаржник наполягає на тому, що позивачка здійснила зупинку в межах таких заокруглень та в межах дії відповідного знаку 4.10 «Круговий рух», а тому інспектор з паркування не повинен був здійснювати заміри відстані до перехрестя.
Також скаржник посилається на вимоги частини 3 статті 265-4 КУпАП, яка передбачає, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Отож, як указує скаржник, для підтвердження дійсної перешкоди або створення загрози безпеці руху єдиною необхідною умовою є розміщення автомобіля на перехресті.
Факт розташування транспортного засобу на перехресті, як указує Департамент, підтверджується наданими до суду першої інстанції матеріалами фото фіксації.

Позивачка та її адвокат не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

30 серпня 2022 року інспектор з паркування Середа О. О. прийняв постанову серії ОДП 8115048 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.
Зміст даної постанови свідчить, що 30 серпня 2022 року о 16:06 год. водій транспортного засобу FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, в 1-ому Аеродромному провулок Люстдорфська дорога, 90-Б, здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 «ґ» ПДР.
За вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Надаючи правову оцінку спірним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР.
Відповідно до пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Пунктом 15.9 «ґ» ПДР визначено, що забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР перехрестя – місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
Згідно з п. 33.4 ПДР наказовий знак 4.10 «Круговий рух» вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.
За правилами п.10.6.6 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 4.10 «Круговий рух» потрібно застосовувати, щоб дозволити рух тільки в зазначеному стрілками напрямку, якщо організовано круговий рух транспортних засобів на перехресті (площі). Знак потрібно встановлювати на кожному в`їзді на перехрестя (площу) з рухом по колу.
Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, оглянувши надані Департаментом фотознімки, колегія суддів установила, що автомобіль FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинений безпосередньо на перехресті з круговим рухом в м. Одесі на вул. 1-й Аеродромний провулок.
Пункт 15.9 «ґ» ПДР передбачає заборону зупинки на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини. Як вбачається зі спірної постанови, інспектор з паркування кваліфікував правопорушення позивачкою ПДР, як зупинення автомобіля на перехресті.
Колегія суддів погоджується з такою кваліфікацією адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та вважає обґрунтованими доводи скаржника про помилковість висновку суду першої інстанції про обов`язок інспектора з паркування проводити заміри для визначення відстані до перехрестя.

Досліджуючи позицію суду першої інстанції, в розрізі доводів скаржника, що автомобіль позивачки не створював перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху, що виключає можливість притягнення її до відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП, колегія суддів установила таке.

Відповідно до частини 3 статті 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За такого правового регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що зупинка транспортного засобу на перехресті сама по собі є такою, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а тому притягнення позивачки за частиною 3 статті 122 КУпАП, у межах даної справи, є правомірним.
Відповідно до пункту 2 частини1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Колегія суддів вважає, що саме наведене порушення норм процесуального права, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки суд апеляційної інстанції відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні позову, остання не має права на відшкодування судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради – задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2023 року – скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 8115048 від 30.08.2022, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП – залишити без змін.
Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             О. А. Шевчук

суддя                                                             Л. П. Шеметенко