П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 572/3591/19
Провадження № 22-ц/4815/814/23

Головуючий у Сарненському районному суді 
Рівненської області: суддя Довгий І.І.
Час, дата і місце постановлення ухвали суду 
першої інстанції: 12 год. 10 хв. 03 березня 2023 року 
в м. Сарни Сарненського району Рівненської області 

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Боймиструк Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи: 
стягувач: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк";
боржник1: ОСОБА_1 ;
боржник2: ОСОБА_2 ; 
боржник3: ОСОБА_3 ;

за участі: представника ОСОБА_2 – адвоката Ходака Владислава Володимировича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Ходака Владислава Володимировича на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року в цивільній справі за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу дублікатів виконавчих листів,
в с т а н о в и в:
       У вересні 2022 року в суд звернулось Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі – АТ "Райффайзен Банк" або банк) про видачу дублікатів виконавчих листів. Мотивована необхідність вчинення такої процесуальної дії була тим, що 25 листопада 2021 року Сарненським районним судом Рівненської області було задоволено заяву банку про видачу дублікатів виконавчих листів у справі 572/3591/19 про стягнення на його користь солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №014/53-05/51252 від 09.08.2006 у сумі 516 331,19 гривні. Вказані виконавчі документи судом видані лише 28 грудня 2021 року, а строк пред`явлення їх до виконання встановлений був до 22 грудня 2023 року. При цьому надсилались вони за вказаною стягувачем адресою для листування, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією міста Херсон виконавчі листи не були передані на примусове виконання, працівники банку евакуйовувались, а його приміщення захопили окупанти. Таким чином рішення суду досі не виконано боржниками і право банку на звернення рішення до примусового виконання обмежене. 
       З наведених міркувань просив видати дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту - 296914,39 гривень, заборгованості по сплаті відсотків – 219 416,80 гривень; по відповідачу - ОСОБА_1 .
       Видати дублікат втраченого виконавчого листа у справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту – 296 914,39 гривень, заборгованості по сплаті відсотків – 219 416,80 гривень; по відповідачу - ОСОБА_2 .
       Видати дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту – 296 914,39 гривень, заборгованості по сплаті відсотків – 219 416,80 гривень; по відповідачу - ОСОБА_3 .
       Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року заяву задоволено.
       Видано дублікат втраченого виконавчого листа у справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту - 296914,39 гривень, заборгованості по сплаті відсотків – 219 416,80 гривень; по відповідачу - ОСОБА_1 .
       Видано дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту – 296 914,39 гривень, заборгованості по сплаті відсотків – 219 416,80 гривень; по відповідачу - ОСОБА_2 .
       Видано дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту – 296 914,39 гривень, заборгованості по сплаті відсотків – 219 416,80 гривень; по відповідачу - ОСОБА_3 .
       На судове рішення представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права. 
       На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось про те, що АТ "Райффайзен Банк" протиправно отримало дублікати виконавчих документів на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2021 року, адже твердження про їхню втрату не було підтверджено жодними доказами. Натомість факт направлення виконавчих листів на адресу АТ "Райффайзен Банк" встановлений матеріалами справи. Щодо видачі дублікатів виконавчих листів повторно, то адвокат погоджувався з тим, що окупація м. Херсон, де знаходилось приміщення банку і куди були адресовані судом виконавчі документи, є істотною обставиною. Однак факт втрати за цієї обставини виконавчих листів банком також не був підтверджений належними та допустимими доказами. Так, АТ "Райффайзен Банк" констатував їхню втрату, тоді як це було можливо лише припустити. Звертав увагу на те, що якщо станом на 08 серпня 2022 року отримати докази втрати відповідних документів було неможливо внаслідок окупації міста, то після 11 листопада 2022 року вказані докази можна було б отримати та надати суду. Вважав, що такими доказами могли бути акт Державної служби України з надзвичайних ситуацій про пошкодження приміщення АТ "Райффайзен Банк", акт ревізії виконавчих документів, фото- та відеофіксація, звернення до поліції тощо. Однак у період з дати звільнення міста до постановлення оскаржуваної ухвали цього не було забезпечено.
       З викладених мотивів просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
       У поданому відзиві АТ "Райфайзен Банк" просило залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
       Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі, і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
       Як з`ясовано судом, рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/53-05/51252 від 09.08.2006 у сумі 516 331,19 гривні, яка складалась з: заборгованість по кредиту - 296 914,39 гривень, заборгованість по сплаті відсотків - 219 416,80 гривень.
       Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір у розмірі 7 744,80 гривень (а.с. 135-137). 
       Того ж дня згідно з супровідним листом вих. 572/3591/19/5295/2020 суду попередньої інстанції надіслано копію судового рішення сторонам, проте доказів про вручення відповідного поштового відправлення банку матеріали справи не містять (а.с. 138). 
       27 листопада 2020 року до суду надійшла заява від представника АТ "Райффайзен Банк" Хелецької Т.П. вих. №114/5-202970 від 24 листопада 2020 року, де вона просила видати копію рішення та виконавчі листи у справі (а.с. 141).
       Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 21 грудня 2020 року вих. 572/3591/19/6442/2020 судом в порядку виконання заяви були надіслані банку копія рішення на 2 аркушах та виконавчі листи на 6 аркушах (а.с. 144). 
       Між тим, документальних повідомлень про вручення поштового відправлення матеріали справи також не містять. 
       30 вересня 2021 року представник АТ "Райффайзен Банк" Пасечник Ю.А. звернулась до Сарненського районного суду з заявою вих. №114/5-229718, де зазначалось про те, що на адресу банку надійшла лише копія рішення в справі, а тому просила направити виконавчі листи (а.с. 145). 
       Листом вих. №572/3591/19/5481/2021 від 07 жовтня 2021 року суд повідомив представника банку, що копія рішення та шість виконавчих листів у справі були надіслані 21 грудня 2020 року та роз`яснив право на звернення в порядку п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 150). 
       З відповідною заявою банк звернувся в листопаді 2021 року.
       Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року заяву задоволено.
       Видано дублікати виконавчих листів у справі №572/3591/19 за позовом АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
       У вересні 2022 року банк повторно звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів з відповідними обґрунтуваннями і за результатами її розгляду постановлено оскаржувану ухвалу. 
       У пункті 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
       Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
       Частиною першою ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
       Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
       Отже, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.
       Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
       Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
       З урахуванням того, що виконавчі листи були на час подання заяви втрачені, строк їхнього пред`явлення до виконання не сплив, а рішення суду, на підставі якого їх видано, не виконано, вбачаються наявними підстави для задоволення заяви.
       З огляду на те, що заяву було подано до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, то причина їхньої втрати не є істотною обставиною, позаяк після справляння судового збору видача дублікату виконавчого листа в межах строку можлива навіть тоді, коли стягувач їх загубив, тобто втратив із власної вини. 
       Суд попередньої інстанції повинен був постановити ухвалу про видачу дубліката виконавчого документа у десятиденний строк із дня надходження заяви, однак ухвалив таке судове рішення більше, аніж через п`ять місяців. 
       Розгляд заяви здійснюється в межах викладених стягувачем вимог, обґрунтувань та обставин, що передували зверненню до суду. 
       На час звернення із заявою м. Херсон було окуповане, тому надіслані судом виконавчі листи за адресою в цьому обласному центрі в розумінні законодавства вважаються втраченими. 
       Відтак колегією суддів відхиляються доводи автора апеляційної скарги з приводу необхідності доведення банком обставин, які могли бути встановлені лише після його звернення до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів. 
       Виконання судового рішення відповідно до змісту  Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013  від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013  є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
       Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).        
       У рішенні Європейського суду з прав людини від 06 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України" міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.
       За змістом ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"  виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
       Згідно зі ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.
       Тому доводи апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість судового рішення на увагу не заслуговують та спростовуються правильністю висновків суду.
       Спонуканням для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при її постановленні.
       Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Ходака Владислава Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року - без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
       Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий :                                                                  С.В. Хилевич

Судді:                                                                                С.В. Боймиструк

                                                                               С.С. Шимків