ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 р. 	Справа № 440/1571/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 21.04.22 по справі № 440/1571/20
за позовом        ОСОБА_1  
до       Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Державної казначейської служби України
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про: визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 18.02.2020; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2020 згідно довідки №01-46/74/2020 від 25.02.2020; стягнення з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 150000 грн. (з урахуванням доповнення до адміністративного позову від 10.04.2020).
25 листопада 2021 року ОСОБА_1 до суду подано заяву у відповідності до приписів статті 383 КАС України, у якій позивач просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федька Євгена Олександровича від 31.08.2021 про закінчення виконавчого провадження;
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федька Євгена Олександровича від 31.05.2021 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федька Євгена Олександровича від 16.06.2021 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;
- визнати повідомлення №6389939 таким, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) забезпечити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20, у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України у справі №440/1571/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди залишено без задоволення.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права судом першої інстанції, просить ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю або подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.03.2020 №328. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 25.02.2020 №01-46/74/2020, виданої Апеляційним судом Полтавської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
02 грудня 2020 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/1571/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 25.02.2020 №01-46/74/2020, виданої Апеляційним судом Полтавської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
25 листопада 2021 року ОСОБА_1 до суду подано заяву у відповідності до приписів статті 383 КАС України.
Залишаючи без задоволення заяву позивача суд першої інстанції виходив з підстав відсутності обставин дій чи бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у цій справі, прийняття відповідачем протиправних рішень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду встановлено статтею 383 КАС України.
Так, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша цієї статті КАС).
З аналізу зазначених норм процесуального законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом визнання протиправними рішень, дій відповідача.
Разом з тим, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Підставою ж для застосування судового контролю в порядку ст. 383 КАС України є встановлення судом протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Законодавець передбачив, що заява, подана у порядку ст. 383, має містити вимоги щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Колегією суддів зі змісту заяви позивача встановлено, що ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федька Євгена Олександровича від 31.08.2021, від 31.05.2021 та від 16.06.2021; визнати повідомлення №6389939 таким, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) забезпечити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20.
Відповідно до письмових пояснень Головного управління Пенсійного фонду України від 18.04.2022 №1600-0802-8/18778, колегією суддів встановлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020, ОСОБА_1 проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з 19.02.2020 та нарахована заборгованість за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в розмірі 1622949,13 грн. Виплата довічного грошового утримання судді у відставці в новому розмірі ОСОБА_1 здійснюється з 01.03.2021. Заборгованість облікована в органі Пенсійного фонду України для виплати в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів, свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.
Між тим, позивачем невмотивовано свою заяву про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020.
Норми статі 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме наявність обставин, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 
Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Позовні вимоги, предметом яких є невиконання чи неналежне виконання судового рішення, повинні вирішуватися в межах відповідної справи (невиконання рішення у якій оскаржується) в порядку статті 383 КАС України і не можуть розглядатися в іншому (новому) позовному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 25.02.2020 №01-46/74/2020, виданої Апеляційним судом Полтавської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
Отже, в порядку ст. 383 КАС України суд вирішує питання пов`язані з виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20 про перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Апеляційного суду Полтавської області від 25.02.2020 №01-46/74/2020.
Інші питання не входять до предмету судового розгляду у даній справі.
Таким чином, питання правомірності прийняття Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постанови від 31.08.2021 про закінчення виконавчого провадження; постанов від 16.06.2021 та від 31.05.2021 про накладення штрафу; повідомлення №6389939, повинно досліджуватись окремо на підставі відповідного позову.
Поряд із тим, Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 дійшов висновку, що "Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи".
Наявність пасивної поведінки відповідача щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 спростовується вищевказаними обставинами справи.
Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
За відсутності протиправності дій чи бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у цій справі, прийняття відповідачем протиправних рішень, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про залишення заяви позивача поданої в порядку статті 383 КАС України без задоволення.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 по справі № 440/1571/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова