П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/426/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бошкова Юлія Миколаївна 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
19 вересня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнати протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (24 Могилів-Подільський прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова) у якому просив суд:
- визнати неправомірним (нечинним) і скасувати рішення службової особи відповідача від 05.09.2022 на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Бронниця-Унгурь» про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_2 ;
- визнати право позивача на вільний перетин державного кордону України для проходження навчання в іноземному вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим зобов`язати відповідача не чинити ОСОБА_1 перешкод у перетині державного кордону України.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 позов задоволено частково, ухвалено: 
- визнати протиправним та скасувати рішення інспектора ПС 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» (тип А) майсер-сержанта ОСОБА_3 від 05.09.2022 №МП-1249 про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досягнув 16-річного віку;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 змінити, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач має достатні правові підстави для перетину державного кордону. Наданий позивачем студентський квиток не містить ознак підробки, що підтверджується постановою слідчого від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження №12022025160000383 за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент прийняття спірного рішення відповідачу не було відомо про постанову слідчого від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження №12022025160000383 за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.
Сторони не подали відзивів або письмових пояснень на апеляційні скарги.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 із 14.07.2022 перебуває на військовому обліку у Черкаському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується копією посвідчення про приписку до призовної дільниці.
Відповідно до довідки Вищої школи Міжнародного та Регіонального Співробітництва ім. Сигізмунда Глогера у м. Воломін від 10.10.2021 позивач є студентом 1 року (1 семестру) денної форми навчання І ступеня за напрямком «Економіка» Вищої школи Міжнародного та Регіонального Співробітництва ім. Сигізмунда Глогера у м. Воломін.
З метою виїзду для навчання у Польщу позивач 05.09.2022 намагався перетнути державний кордон України. Однак інспектором ПС 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» (тип А) майстер-сержантом ОСОБА_4 прийнято рішення від 05.09.2022 № МП-1249 "Про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16 річного віку".
Підставою для відмови у перетині державного кордону України зазначено: «Документи на право перетину ДКУ, згідно вимог п. 2-6 Постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 містять ознаки підробки».
Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не правомірно відмовлено ОСОБА_1 в перетині державного кордону України з мотивів наявності ознак підробки документу на право перетину державного кордону України, а саме студентського квитка. Водночас, враховуючи статус позивача, правовий режим введеного в Україні воєнного стану, у ОСОБА_1 були відсутні законні підстави для перетину державного кордону України.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Отже, гарантоване статтею 33 Конституції України право вільно залишати територію України належить до категорії прав, що можуть бути обмежені в умовах воєнного стану.
Воєнний стан на усій території України введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022.
Стаття 1  Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII  (Закон № 389-VIII) визначає, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст.5 Закону № 389-VIII в указі Президента України про введення воєнного стану серед іншого зазначаються вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно пункту 3 Указу № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Отже, відповідно до пункту 3 Указу № 64/2022 на період дії правового режиму воєнного стану (строк дії обмежень) передбачено можливість обмеження, у тому числі встановленого статтею 33 Конституції України, права вільно залишати територію України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Пунктами 2-1 та 2-2 Правилам перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (Правила № 57) передбачено категорії осіб, що мають право перетинати державний кордон під час дії на території України воєнного або надзвичайного стану, а також умови і порядок реалізації цього права.
Безспірним є те, що позивач не належить до категорій осіб, вказаних у пунктах 2-1 та 2-2 Правил № 57.
Пунктом 2.6 Правил № 57 передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". (Правила доповнено пунктом 2-6 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 383 від 29.03.2022 (чинний із 01.04.2022); із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 399 від 01.04.2022).
Отже, нормою пункту 2.6 Правил № 57 право на перетин державного кордону поширено окрім осіб, перелік яких прямо передбачено пунктами 2-1 та 2-2 цих Правил, і на інших осіб, які є військовозобов`язаними однак не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Однак із цього правила встановлено винятки і ці винятки поширено на осіб, визначених у тому числі в абзаці другому ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно абзацу 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти (абзац другий частини статті 23 в редакції Законів № 2745-VIII від 06.06.2019, № 2196-IX від 14.04.2022).
При спробі перетину державного кордону посилався на те, що він є здобувачем вищої освіти та прямує для навчання до іноземного вищого навчального закладу. Обґрунтовуючи своє право на перетин кордону позивач за змістом позову вказує, що йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на період навчання.
Однак, системний аналіз наведених норм п. 2-6 Правил № 57 у сукупності із ст. 23 Закону № 3543-XII дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану не усім категоріям осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, надано право на перетин державного кордону у режимі виїзду. Здобувачам вищої освіти хоча і гарантовано право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, однак для цієї категорії осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, не передбачено права на перетин державного кордону у режимі виїзду в умовах дії на території України воєнного стану.
Відтак, наявність у позивача статусу студента Вищої Школи Міжнародного та Регіонального Співробітництва ім. Сигізмунда Глогера у м. Воломін денної форми навчання не свідчить про наявність підстав для перетину позивачем державного кордону у режимі виїзду в період дії воєнного стану.
У довідці Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.07.2022 №359/2 про виїзд за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти зазначено, що ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на військову службу за призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період. Заперечень щодо виїзду з країни у встановленому порядку для продовження навчання за кордон не має.
Однак, здобувачів вищої освіти денної форми навчання хоча і віднесено до числа військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації в особливий період проте цій категорії осіб не надано право на перетин державного кордону в силу прямого застереження, яке міститься у пункті 2-6 Правил № 57.
У розпорядженні Адміністрації ДПС України від 15.09.2022 № 23-28653/0/6-22-вих, зазначено, що в порушення листа Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.03.2022 № 300/1/С/962 довідки ТЦК та СП також видаються особам, які вступили до закордонних вищих навчальних закладів після 24.02.2022, виявленням значної кількості підробних документів про навчання, що зумовили необхідність формування єдиних підходів під час здійснення прикордонного контролю.
До того ж, зазначення Черкаським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у назві довідки від 19.07.2022 № 359/2 словосполучення, що вона видана позивачу "для виїзду за кордон" не відповідає повноваженням центру комплектування та соціальної підтримки, не може змінювати встановлених Правилами № 57 регулювання спірних правовідносин, а відтак не надає позивачу беззаперечне право на перетин державного кордону. Центр комплектування та соціальної підтримки у цій справі не наділений компетенцією на вирішення питань щодо виїзду громадян за кордон, адже у системі органів державної влади діє Державна прикордонна служба України до завдань якої відноситься питання, пов`язані із забезпеченням прикордонного контролю та ухвалення рішень із питань пропуску осіб через державний кордон.
Таким чином, позивач не має законних підстав для перетину державного кордону України в період дії воєнного стану.
Щодо підстав прийняття відповідачем спірного рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII (Закону - № 3857-XII) передбачені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. До цих підстав віднесено випадки коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду; 10) він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, передбачені ст. 6 Закону № 3857-XII підстави тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України є загальними та застосовуються, як до, так і після введення воєнного стану, застосована щодо позивача підстава для відмови у перетині державного кордону є спеціальним обмеженням впровадженим в установленому Конституцією України порядку на період дії воєнного стану.
При цьому, зміст оскаржуваного рішення свідчить, що основною підставою для відмови у перетині позивачем державного кордону слугувала наявність однак підробки документу на право перетину кордону. У відзиві відповідачем вказано, що ознаки підробки містив студентський квиток позивача № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 . Про наявність сумнівів щодо достовірності окремих з наданих позивачем документів, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) повідомлено правоохоронні органи, що підтверджується повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 05.09.2022 № 10/2538-22-Вих.
Водночас, згідно ухвал Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.12.2022 у справі №138/2971/22 постановою старшого дізнавача СД Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Карагодіною Ю.Ю. від 30.09.2022 закрито розпочате за вказаним фактом кримінальне провадження №12022025160000383, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2022, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Отже, відповідачем не правомірно відмовлено ОСОБА_1 у перетині державного кордону України з мотивів наявності ознак підробки документу на право перетину державного кордону України, а саме студентського квитка, що свідчить про протиправність спірного рішення відповідача від 05.09.2022 № МП-1249. Водночас, позивач не має законних підстав для перетину державного кордону України в період дії воєнного стану.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.