ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 вересня 2023 року           справа №200/265/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/265/23 (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
 
                                                              У С Т А Н О В И В: 

21 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача з вищевказаним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що звернувся до Пенсійного фонду України, із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Пільговий стаж позивача на підземних роботах становить 22 роки 1 місяць 15 днів. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди у шкідливо важких умовах праці з 24.05.1996 по 30.06.1996, з 08.01.1997 по 30.04.1997, з 22.10.1997 по 22.09.2000 року.
Позивач вважає оспорюваний акт суб`єкта владних повноважень прийнятим з порушенням та без урахування фактичних обставин справи,  тому звернувся з даним позовом до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/265/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.01.2023 № 057250004633 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 26.12.2022, з зарахуванням пільгового стажу роботи з 26.12.2022, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з повним робочим днем під землею, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 №202,  періодів роботи з 24.05.1996 по 30.06.1996, з 08.01.1997 по 30.04.1997, з 22.10.1997 по 22.09.2000 року. В іншій частині позову - відмовлено.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до пільгового стажу стажу за Списком №1 не зараховано періоди у шкідливо важких умовах праці згідно довідки №26/169 від 10.08.2022 з 24.05.1996 по 30.06.1996, з 08.01.1997 по 30.04.1997, оскільки шахта 1-3 “Новоградівська” не є правонаступником шахти №2 “Новогродівська”. Не зараховано періоди згідно довідки №1-46 від 22.07.2022 з 22.10.1997 по 22.09.2000, оскільки довідка про пільговий характер роботи, про підземні спуски видані ДП Шахта ім. Д.С Коротченка містять підпис Голови ліквідаційної комісії. Існує невідповідність посад підписантів довідок. Підпис довідки про заробітну плату від 22.07.2022 №145 за період роботи у ДП Шахта ім. Д.С. Коротченка видана ТОВ “Регіональний міжгалузевий архів”. Довідка підписана директором ТОВ “Регіональний міжгалузевий архів” (Н.А. Крет) та відповідальним за архівний відділ (Н.А. Крет). 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України.
Позивач звернувся з заявою про призначення пенсії 26.12.2022 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 03.01.2023 № 057250004633 за доданими документами до страхового стажу позивачу зараховано всі періоди. До пільгового стажу стажу за Списком №1 не зараховано періоди у шкідливо важких умовах праці згідно довідки № 26/169 від 10.08.2022 з 24.05.1996 по 30.06.1996, з 08.01.1997 по 30.04.1997, оскільки шахта 1-3 “Новогродівська” не є правонаступником шахти №2 “Новоградівська”. Не зараховано періоди згідно довідки №1-46 від 22.07.2022 з 22.10.1997 по 22.09.2000, оскільки довідка про пільговий характер роботи, про підземні спуски видані ДП Шахта ім. Д.С Коротченка містять підпис Голови ліквідаційної комісії. Існує невідповідність посад підписантів довідок. Підпис довідки про заробітну плату від 22.07.2022 №145 за період роботи у ДП Шахта ім. Д.С. Коротченка видана ТОВ “Регіональний міжгалузевий архів”. Довідка підписана директором ТОВ “Регіональний міжгалузевий архів” (Н.А. Крет) та відповідальним за архівний відділ (Н.А. Крет).
Роз`яснено право позивача оскарження вказаного рішення у разі незгоди з його прийняттям.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач: - 24.05.1996 прийнятий підземним учнем електрослюсаря  на шахту №2 “Новогродівська” (наказ №7172 від 24.05.1996); - 30.06.1996 звільнений в зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ №96к від 01.07.1996); - 08.01.1997 прийнятий підземним учнем електрослюсаря  на шахту №2 “Новогродівська” (нак.№3к від 09.01.1997); - 14.02.1997 переведений підземним електрослюсарем (наказ №170к від 28.02.1997); - 30.04.1997 звільнений в зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ №58 від 30.04.1997); - 22.10.1997 прийнятий гірничим майстром з повним робочим днем в шахті на шахту ОСОБА_2 (наказ №609к від 23.10.1997); - 22.09.2000 звільнений за власним бажанням (наказ №520к від 20.09.2000).
Робота позивача на шахті №2 “Новогродівська”  підтверджується довідкою від 10.08.2022 №26/169 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній; випискою з наказу про атестацію робочих місць від 10.08.2022 №26/169. 
Робота позивача на ДП “Шахта Д.С.Коротченко”  підтверджується довідкою від 22.07.2022 №1-46 яка уточнює особливий характер чи умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України “Про пенсійне забезпечення”.
Закон України “Про пенсійне забезпечення” №1788 від 05 листопада 1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 розділу Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” право на пенсію за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки після досягнення 50 років за наявності стажу роботи не менше 22 років (у разі звернення з 1 квітня 2018 по 31 березня 2019 року), з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.
Відповідно до  статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки № 1 і № 2 чинні на період роботи позивача, відповідно до яких, професія позивача, на яких він працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 1. 
          Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Далі – Порядок №637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Згідно пункту 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637       у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 03.01.2023 № 057250004633 та зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 26.12.2022, з зарахуванням з 26.12.2022 пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з повним робочим днем під землею, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 №202,  періодів роботи з 24.05.1996 по 30.06.1996, з 08.01.1997 по 30.04.1997, з 22.10.1997 по 22.09.2000 року.
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.  
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/265/23 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/265/23 - залишити без змін.                                                                                                     
Повне судове рішення складено 05 вересня 2023 року.        
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко