П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/13825/22	
 
                                                                                Головуючий в І інстанції: Тарасишина О.М.
                                                                                           Дата та місце ухвалення рішення: 21.06.2023 р. м. Одеса

                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                                            судді – доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Градовського Ю.М.
                                                                   судді – Турецької І.О.

          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо нарахування та виплати грошової допомоги у меншому розмірі та зобов`язання вчинити певні дії, -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – Відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої частини;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, як особі інвалідністю 2-ї групи війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої частини.      
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі, меншому восьми мінімальних пенсій за віком.       
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.
В поданій апеляційній скарзі апелянт послався на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було взято до уваги те, що з метою захисту в умовах військової агресії Російської Федерації персональних даних про одержувачів грошової допомоги, Кабінет Міністрів України у Постанові № 540 від 07.05.2022 року надав повноваження органам Пенсійного фонду України одноразово здійснити виплату грошової допомоги у розмірі, визначеному цією Постановою. При цьому, відповідно до п. 3, 5 Порядку № 540 зазначені виплати підлягали включенню органами Пенсійного фонду України у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 року однією сумою. Апелянт зазначив, що головним розпорядником коштів на виплату грошової допомоги відповідальним виконавцем такої програми є Мінсоцполітики, на рахунок якого Пенсійним фондом повертаються невиплачені суми грошової допомоги, а органом уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої станом на 1 липня, є місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача. З огляду на викладене, апелянт вважає, що позовні вимоги про захист права на соціальний захист заявлені до неналежного відповідача.
Разом з тим, апелянт посилався на постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 року по справах №580/3113/22 та №580/2869/22, в яких суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що позивач не був позбавлений права на щорічну разову допомогу до 5-го травня та отримав її у розмірі, який встановлено у додатку до Порядку, затвердженого постановою КМ України від 07.05.2022 року №540. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учасник бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Також, суд першої інстанції зазначив, що оскільки ГУ ПФУ в Одеській області здійснювало позивачу виплату до 5 травня як учаснику бойових дій, то ГУ ПФУ в Одеській області є належним відповідачем у справі.
Колегія суддів зазначає, що вказані висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам даної справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною відмову відповідача у виплаті йому разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року, як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити таку грошову допомогу з урахуванням вже виплаченої частини. Проте, всупереч вимогам позивача, суд першої інстанції розглянув справу, виходячи з того, що останній є учасником бойових дій та, задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня 2021 року у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Так,  судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням від 28.09.2016 року серії НОМЕР_1 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.
25.08.2022 року представник позивача звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести перерахунок та виплатити заявнику невиплачену частину одноразової грошової допомоги до 5 травня 2022 року відповідно до рішення КС України віл 27.02.2020 року №3-р/2020.
На заяву   щодо виплати щорічної разової грошової допомоги, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 15.09.2022 № 15155-12834/О-02/8-1500/22 повідомило, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено розміри виплати у 2022 році разової допомоги до 5 травня. Оскільки, особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин визначена доплата в сумі 3906 грн., тому зазначена сума зарахована ОСОБА_1 на   поточний рахунок разом із пенсією за червень 2022 року.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до суду з вищенаведеними позовними вимогами.   
Вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного. 
Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року.
Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 вказаного Закону.
Так, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року № 367-XIV статтю 13 доповнено частиною такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком». 
Пунктом 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року згадану вище норму права викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.». 
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, пунктів 20-22 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (107-17).
Водночас, згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Також, підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 22, зокрема, відповідно до якого в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування (абз. 3 пп. 2 п. 22).
Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року у редакції Закону № 367-ХІV, яка передбачає розмір допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю ІІ групи - 8 мінімальних пенсій за віком.
Водночас, положення абз. 3 пп. 2 п. 22 р. VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, відповідно до якого в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, не були предметом розгляду КСУ. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» № 2118-IX від 03.03.2022 року абзац перший пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України викладено у новій редакції.
Так, абзацом 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у редакції Закону № 2118-IX установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
Відповідно до абз. 3 пп. 2 п. 22 р. VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, 07 травня 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою, зокрема, затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, згідно п. 5 якого виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах згідно з додатком.
Згідно Додатку до вказаної Постанови № 540 «Розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня; II групи -3906 гривень; III групи - 3391 гривня. 
Також, вказаною Постановою № 540 установлено наступне: 
- виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється: органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій;
- розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., - Пенсійний фонд України.
Згідно обставин даної справи, ГУПФУ в Одеській області здійснило виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи у розмірі 3906 грн. на підставі Постанови КМУ № 540 від 07.05.2022 року.
Враховуючи наведені положення Постанови КМУ № 540 від 07.05.2022 року, колегія суддів приходить до висновку, що саме на органи Пенсійного фонду покладені повноваження щодо виплати позивачу грошової допомоги до 5 травня у 2022 році. 
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що головним розпорядником коштів на виплату спірної грошової допомоги є Мінсоцполітики та належним відповідачем у справі має бути місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача.
Оскільки, безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги позивачу здійснив ГУПФУ в Одеській області, колегія суддів відхиляє зазначені доводи, та погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління є належним відповідачем у даній справі.
В свою чергу, вирішуючи справу по суті позовних вимог, колегія суддів звертає увагу, що подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.
Так, у постанові від 13 червня 2023 у справі №560/8064/22 Верховний Суд зазначив, що висновки, викладені в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів цієї самої палати від 01 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22 щодо правомірності нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному Порядком № 540, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.
При цьому, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформулював такі правові висновки у спірних правовідносинах:
1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей;
2) Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону № 3551-ХІІ;
3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог п. 5 ч.1 статті 6 Закону № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону № 3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій;
4) Уряд в додатку до Порядку № 540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта Кабінету Міністрів України положенням Закону № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році;
5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV, у таких розмірах: I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Разом з тим, з огляду на положення ч.3 ст. 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Верховний Суд дійшов висновку, що  для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році, слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, правові висновки, сформульовані Верховним Судом у постанові від 13.06.2023 року у справі № 560/8064/22 є обов`язковими для врахування судом апеляційної інстанції при вирішенні даної справи.
Отже, враховуючи, наведені висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.06.2023 року по справі № 560/8064/22, позивач має право на отримання у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, як особа з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі, встановленому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме 8-ми мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Зважаючи на те, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно встановлено фактичні обставини справи, на підставі ст.317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення по справі.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, –

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області –задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року -  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, як особі з інвалідністю 2-ї групи війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі  26.09.2023 р.

Суддя – доповідач:                                                                                 Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                       Ю.М. Градовський

Суддя:                                                                                                       І.О. Турецька