Номер провадження: 33/813/1238/23
Номер справи місцевого суду: 509/1817/23 
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,
за участю секретаря – Долгової В.І.,
захисника Губської Христини Юріївни
особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційну скаргу захисника Губської Христини Юріївни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 ,
на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

                                       в с т а н о в и в:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в розмірі 536,80 гривень.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 06 березня 2023 року о 07:00 год., по просп. Небесної Сотні 185А, 105А, у с. Лиманка, Одеського району Одеської області, керував транспортним засобом DAEWOO, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 163691 від 06 березня 2023 року.
До протоколу серії ААД № 163691 від 06 березня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, додано відеозапис та пояснення ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Губська Х.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Губська Х.Ю. зазначає, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №163691 від 06 березня 2023 року складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, тому даний протокол не може бути допустимим доказом вини у вчиненні правопорушення.
Вказує, що всупереч ст. 256 КУпАП під час складання протоколу не були застосовані технічні засоби відеозапису та не було залучено свідків. В протокол були внесені додаткові записи після того, як протокол підписано особою, стосовно, якої він складений. В протоколі відсутня інформація (довідка) про притягнення (не притягнення) протягом року особи, щодо якої складено протокол. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначення ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суть правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, також не вказаний конкретний перелік документів та інших доказів, які додаються до протоколу. В протоколі не зазначені відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер.
Захисник також зазначає, що наявні в матеріалах справи відеоматеріали є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеофіксація проводилась з використанням власного мобільного телефону інспектора, який складав протокол. 
Судом першої інстанції не взято до уваги, що матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням.
Посилається, що ОСОБА_1 06 березня 2023 року не вживав алкогольні напої та не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Працівники поліції не вилучали у ОСОБА_1 посвідчення водія та не видавали тимчасовий дозвіл на право керування, не відсторонили від керування, а після завершення процедури складання протоколу останній поїхав на своєму транспортному засобі до Суворовського районного суду м. Одеси.
Також вказано, що до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому б містились відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також не додано відповідне направлення водія до медичного закладу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Губська Х.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1ст. 130 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила, Правила ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.
Нормами КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.
Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.
Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Відповідно до п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» в протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.
Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Таким чином, всі дописані поліцейським відомості в протоколі про адміністративне правопорушення є такими, що вчинені в незаконний спосіб.
Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, про що слушно заявляє в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – Губська Х.Ю.
Зокрема, в протоколі серії ААД №163691 від 06 березня 2023 року, який скерований до суду, йдеться про те, що ОСОБА_1 06 березня 2023 року о 07:00 год., по просп. Небесної Сотні 185А, 105А, у с. Лиманка, Одеського району Одеської області, керував транспортним засобом DAEWOO, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 , крім того в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» останній власноручно вказав, що «з протоколом ознайомлений, згодний, претензій не маю».
Протокол містить посилання на додатки – службовий бодіком, відео, пояснення.
       Натомість наданий ОСОБА_2 як суду першої, так і апеляційної інстанції другий екземпляр вказаного протоколу копія, виданому йому на місці працівниками поліції протоколу у відповідності до вимог п. 8 розділу Другого Інструкції № 1376 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про відсутність в такому відомостей про об`єктивну сторону правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , відомостей про пункт Правил дорожнього руху, які він порушив, кваліфікацію дій правопорушника, додатки до протоколу, відомостей про вилучення документів та видачу тимчасового дозволу.
Отже, зі змісту вказаного протоколу не зрозуміло, з яким протоколом згоден ОСОБА_1 , і до кого і у зв`язку із чим він не має претензій, оскільки запис в протоколі закінчується словами «з явними ознаками».
З огляду на відсутність таких додатків до протоколу як відеозапис та пояснення, такі не можуть бути належними та допустимими доказами скоєння ОСОБА_1 правопорушення.
Отже, посилання в постанові суду як на встановлений на підставі належних та допустимих доказів факт керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху, не ґрунтується на матеріалах справи.
Всі обставини правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП та елементи складу даного правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими сторонами в даній справі, саме в ході її судового розгляду.
Таким чином наявними в справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в його діях складу правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП, оскільки суб`єктом такого правопорушення є тільки водій транспортного засобу, і тільки водієві може бути пред`явлена вимога пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до диспозиції ч.1ст. 130 КУпАП.
Суд першої інстанції не звернув увагу на наданий захисником протокол, наявний у ОСОБА_1 , помилково взяв до уваги пояснення опитаного у судовому засіданні в суді першої інстанції працівника поліції ОСОБА_3 як особа, що складала протокол серії ААД №163691 від 06 березня 2023 року, не дав оцінки його поясненням, що у нього був заповнений протокол, і він «не знає, чого, можливо він не від копіювався чи папір потрапив», внаслідок чого не врахував наведених вимог п. 7 Розділу ІІ Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, згідно якого не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Натомість, суд не зважаючи на наведене, не з`ясував вказаних обставин, та визнав ОСОБА_1 винним за складом адміністративного правопорушення з об`єктивною стороною та кваліфікацією дій правопорушника, відсутністю додатків до протоколу, які відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААД №163691 від 06 березня 2023 року, оскільки підписаний ОСОБА_1 протокол не містив жодних з цих відомостей.
Апеляційний суд зазначає, що суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Однак, суд першої інстанції проігнорував вище вказані норми адміністративного законодавства та формально підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
З таких обставин, враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Губської Христини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 червня 2023 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                 М.В. Назарова
.