Ухвала
09 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 175/2757/21
провадження № 61-11544ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у цивільній справі                             за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради                                      про встановлення факту належності та визнання права власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2023 року через систему «Електронний Суд» до Верховного Суду подана касаційна скарга Дніпропетровської обласної прокуратури, яка підписана                              Савенком О. А. на підставі довіреності у порядку передоручення від 09 травня                            2023 року.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції                      та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
Відповідно до акта від 09 серпня 2023 року № 1042, складеного канцелярією Верховного Суду, виявлено відсутність копії наказу від 15 грудня 2020 року № 994-к, яка зазначена в додатках до касаційної скарги у справі № 175/2757/21.
Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
Згідно частини третьої статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді,                                    а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному  прокурору,  його  першому  заступнику  та  заступникам,  керівникам 
обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Касаційна скарга підписана представником Дніпропетровської обласної прокуратури Савенком О. А., проте до касаційної скарги не додано доказів                                на підтвердження того, що останній обіймає посаду керівника, першого заступника чи заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури.
Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України «Про прокуратуру» прокурори, у тому числі прокурори - стажисти окружних прокуратур мають службове посвідчення. Положення про службове посвідчення та його зразок затверджуються Генеральним прокурором. Службове посвідчення вручається Генеральним прокурором або за його дорученням іншим прокурором.
Згідно з Положенням про службове посвідчення прокурора, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 24 квітня 2020 року № 200, службове посвідчення прокурора є офіційним документом, який засвідчує належність посадової особи до системи прокуратури України, підтверджує її посаду, а також повноваження, визначені законодавством.
Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду належно оформлений документ, що підтверджує повноваження посадової особи Дніпропетровської обласної прокуратури, яка підписала касаційну скаргу відповідно до вимог частини третьої статті 24 Закону України «Про прокуратуру».
Крім того, суд звертає увагу скаржника, що в касаційній скарзі як на підставу звернення до Верховного Суду Дніпропетровська обласна прокуратура посилається на статтю 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтю 56 ЦПК України, якими саме прокурорам надано повноваження щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді, а не відповідним прокуратурам (див. також статтю 24 вказаного Закону). Між тим особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити у касаційному порядку судові рішення виключно у випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (частина перша статті 389 ЦПК України).
Також, подана прокуратурою касаційна скарга не містить визначення особи,                             в інтересах якої подана зазначена скарга, тому заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, в якій необхідно зазначити в інтересах кого вона подана. 
У разі подання уточненої касаційної скарги через модуль «Електронний суд», заявник має подати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії уточненої касаційної скарги. Зазначене також стосується, якщо касаційна скарга подана в інтересах особи, яка не є учасником справи.
Разом із тим касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду                            на таке.
На порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 536,20 грн. Розмір сплаченого судового збору обґрунтовано тим, що за подання позовної заяви заявником сплачено судовий збір                      у розмірі 2 835,12 грн відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви із застосування коефіціенту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви                           про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову                                    та у фіксованому розмірі.
Як випливає зі змісту судових рішень в липні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив встановити факт належності йому                       на праві власності земельної ділянки та визнати за ним право власності                                       на цю земельну ділянку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач помер, після його смерті спадкоємцем за законом стала його донька ОСОБА_1 , яка 22 липня 2022 року подала до суду уточнений позов, в якому просила суд: 1) встановити факт належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельної ділянки площею 6,0914 Га кадастровий номер 1221482000:02:105:0015, яка розташована на території Миколаївської (Горьківської) сільської ради Дніпропетровської області; 2) визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку.
Отже, предметом оскарження у цій справі є судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду однієї вимоги немайнового характеру та вимоги майнового характеру.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270,00 грн.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 481,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання                                    до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується                            за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Таким чином, за подання касаційної скарги в частині позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1 452,80 грн (908,00 грн х 200%х 0,8).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те,                        що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном                     і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви                     про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Отже, щодо позовної вимоги майнового характеру про визнання права власності                         на земельну ділянку, судовий збір має розраховуватися з вартості спірного нерухомого майна (частина перша статті 176 ЦПК України).
Водночас, оскільки оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість спірного майна (земельної ділянки), заявник має навести його вартість, підтвердивши доказами, та відповідно сплатити (доплатити) судовий збір                                  за оскарження судового рішення за результатами розгляду позову майнового характеру (виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості спірного майна, але                               не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовних заяв та коефіціенту 0,8.
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи                    та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI.                                         На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ,                                що підтверджує його сплату (доплату).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури, яка підписана Савенком Олександром Анатолієвичем, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на земельну ділянку, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      Є. В. Петров