ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 674/983/17
Провадження № 22-ц/4820/934/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю ОСОБА_1 , представника відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 674/983/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року (суддя Шклярук В.М., повний текст судового рішення від 29 грудня 2021 року) у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду  ОСОБА_1  і ОСОБА_4  з врахуванням заяви про зміну предмету позову зазначали, що після смерті батька ОСОБА_6 вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, до складу якої входили: квартира АДРЕСА_1 , земельна ділянка та автомобіль ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У липні 2017 року приватним нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальних дій з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказані об`єкти. Вказували, що правовстановлюючі документи знаходяться у ОСОБА_2 (дружини ОСОБА_6 ), яка відмовляється їх надавати. 
Вказували, що з врахуванням висновків експертів вважають за доцільне відступити від спадкового майна, в результаті чого  стягнути на їх користь грошову компенсацію вартості відповідних часток. Відповідно до висновку експерта від 22 грудня 2018 року вартість 1/6 вказаної вище квартири становить 54372 грн, а згідно з висновком експерта від 09 вересня 2019 року вартість 1/6 автомобіля ВАЗ 21213 складає 12420 грн. 
Тому, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, позивачі просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/6: - на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2002 року; - на автомобіль марки ВАЗ 21213, випуску 1995 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , зареєстрованого 18.09.2015 року; стягнути з ОСОБА_2 на їх користь грошову компенсацію вартості часток в спадковому майні, а саме: 1/6 квартири та 1/6 у сумі по 66792 грн кожному. 
У жовтні 2017 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву та з урахуванням заяви про зміну предмету позову зазначала, що окрім майна, право власності на частину якого просять визнати відповідачі, померлому ОСОБА_6 належало на праві власності і інше майно, на яке також відкрита спадщина: 46% житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,082 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що їй, як спадкоємиці, належить 1/3 частина вказаних будинку та земельної ділянки, що становить всього 15,3% будинку та 1/6 частини земельної ділянки. 
Крім того зазначає, що після смерті ОСОБА_6 вона понесла витрати на поховання, а саме на придбання одягу для покійного, ритуальні засоби, замовляла поминальні обіди та на встановлення пам`ятника загальною сумою 68901,50 грн.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею, після смерті чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності: - на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; - на 2/3 частини автомобіля марки ВА3 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 ; стягнути з відповідачів витрати на поховання по 22967 грн з кожного. Визнати за нею право власності: - на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 ; - на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0.082 га цільове призначення - для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2 ; стягнути солідарно з відповідачів на її користь грошову компенсацію вартості часток в спадковому майні: -15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 у розмірі 99727 грн; - 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 в розмірі 18395 грн. 
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 , як за спадкоємцем за законом право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнано за ОСОБА_4 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . шасі (кузов. рама) № НОМЕР_6 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 1/6 частини квартири, що знаходиться адресою: АДРЕСА_3 та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов,рама) № НОМЕР_6 у розмірі 66792 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (кузов. рама) № НОМЕР_6 у розмірі 66792 грн. 
Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 на користь ОСОБА_2 з дня отримання ОСОБА_4 грошової компенсації. 
Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний помер НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_8 на користь ОСОБА_2 з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. 
Визнано за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнано за ОСОБА_2 ,. як за спадкоємцем за законом, право власності на 2/3 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_9 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на поховання по 22967 грн з кожного. 
Визнано за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 99727 грн. 
Визнано за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 18395 грн. 
Припинено право власності ОСОБА_2 на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках з дня отримання ОСОБА_2 грошової компенсації.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять судове рішення в частині стягнення з них на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за 15,3% будинку та 1/6 частини земельної ділянки з одночасним припиненням її права власності на вказане майно скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні. Апелянти звертають увагу, що судом першої інстанції не враховано, що вони, звертаючись після смерті батька до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, не виявляли бажання спадкувати частину будинку та частину земельної ділянки, оскільки такі не становлять для них майнового інтересу. Вказують, що суд, задовольняючи вимоги про стягнення грошової компенсації та визнання за ними право власності по 15,3% житлового будинку та по 1/6 земельної ділянки за кожним, не врахував, що вони не заперечують щодо спільного користування будинком та належної до нього земельної ділянки і докази відмови щодо спільного користування відсутні. Крім того, суд також не врахував їхні інтереси та можливість бути двома співвласниками, вести спільне господарство та їх спроможність сплатити грошову компенсацію.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просять скасувати судове рішення в оскаржуваній частині про стягнення з них на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості частки в спадковому майні, а саме: 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 у розмірі 99727 грн та солідарного стягнення з них на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості їх часток в спадковому майні, а саме 1/6 частині земельної ділянки від загальної площі 0,082 га цільове призначення - для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 в розмірі 18395 грн та відмовити в задоволені цих позовних вимог ОСОБА_2 . 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволено.
Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 99727 грн та 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 18395 грн та припинення права власності ОСОБА_2 на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову.
Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 99727 грн та 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 18395 грн.
В решті рішення залишено без змін.
Вирішено питання судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Стешіна Т.М., задоволено частково. 
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки в спадковому майні та припинення права власності на неї скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.
Представник відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечила. 
Інші учасники справи та їх представники до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 
Як вбачається із доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 оскаржують судове рішення лише в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 , тому апеляційним судом не переглядається судове рішення в частині задоволених вимог первісного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Адже відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №186/1743/15-ц визначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом вірно встановлено, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т.1 а.с. 5-7).
28 травня 1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (прізвище після одруження - ОСОБА_9 ) укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_10 від 28.05.1999 (т.1 а.с. 72).
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є сини ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.
ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належала квартира АДРЕСА_1 , та автомобіль марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_11 .(т.1 а.с. 9-10)
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 1998 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя поділено спільне майно подружжя, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 і виділено ОСОБА_6 частину хати з наявним ходом в підвальне приміщення, з виходом в кімнату розміром 14 кв.м., кімнати розміром 11,2 кв.м., 14 кв.м. і 11,2 кв.м., частину підвального приміщення, що складається з кухні розміром 10 кв.м., ванни – 3 кв.м., коридору – 1 кв.м., кладовки розміром 1 кв.м.; хлів літ. «Б»; курник літ. «В», туалет літ. «Г», що складає 46% до будинку і 42% до домоволодіння (т.1 а.с.73).
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2015 року та додатковим рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року (справа №617/440/15) визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,082 га кадастровий номер 6821810100:01:231:0044, яка розташована в АДРЕСА_2 (т.1 а.с.75-77).
Відповідно до довідки від 15.12.2022 №208, виданої КП Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» слідує, що в АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 зареєстровано 46% будинку на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06.05.1998 та зареєстровано в Дунаєвецькому КП «Інвентарбюро» 10.09.1999 за р №14-2463.
13 березня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом першої черги на майно ОСОБА_6 , подали до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 (т.1 а.с.21-22).
04 травня 2017 року ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом першої черги на майно ОСОБА_6 , звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 23).
Постановою приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 13.07.2017 відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку та автомобіль марки ВАЗ 21213, випуску 1995 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належали ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав ненаданням правовстановлюючих документів на вищевказане майно (т. 1 а.с. 42).
Згідно з висновком експерта від 22.12.2018 за № 45/18, наданим судовим експертом Марченковим Г.Г. на виконання ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 березня 2018 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 326 234,00 грн. Вартість 15,3 % житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, що розташований за адресою:
 АДРЕСА_2 становить
99 727,00 грн. Вартість 1/6 частини земельної ділянки, площею 0, 082 га за указаною адресою становить 18395 грн (т. 1 а.с. 219-276).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 09.08.2019 за №150/18, ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21213, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) № НОМЕР_11 , 1995 року випуску складає 74524,14 грн (т.2 а.с. 35-47).
Судом першої інстанції також встановлено, що організацією похорон ОСОБА_6 займалась ОСОБА_2 , яка згідно з довідкою Дунаєвецької міської ради № 223 від 01.09.2017 постійно проживала з померлим та якою було придбано ритуальні предмети на суму 3100 грн (згідно з накладною від 11.11.2016 виданою ФОП ОСОБА_10 ), організовано поминальний обід на суму 14400 грн, закуплено продукти для поминального обіду на 9 днів після смерті ОСОБА_6 на суми 2114,30 грн та 3334,70 грн (накладні від 18.11.2016, видана ФОП ОСОБА_11 , від 19.11.2016 № 48, видана ФОП ОСОБА_12 ), а також продукти для поминального обіду на 40 днів після смерті ОСОБА_6 на суму 663 грн та 3289,50 грн (накладна від 20.12.2016, видана ФОП ОСОБА_13 ). Крім того, ОСОБА_2 оплатила поминальний обід в закладі харчування на суму 4000 грн (накладна від 21.12.2016), замовила і оплатила встановлення пам`ятника, за що сплатила 38000 грн (довідка ФОП ОСОБА_14 ).
Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.  Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.  Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.  Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частина 1 статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Отже, право спільної часткової власності є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Частинами 1 – 3 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частинами 1, 2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами під час розгляду справи досягнуто згоди стосовно розподілу часток спадкового майна та виплату грошових компенсацій, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її частки в спадковому майні, а саме: вартості 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 у розмірі 99727 грн та вартості 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га для обслуговування житлового будинку за вказаною вище адресою, припинивши при цьому з дня отримання сторонами грошових компенсацій право власності на відповідні частки у спадковому майні. 
Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи. 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення в оскаржуваній частині про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за 15,3% будинку та 1/6 частини земельної ділянки з одночасним припиненням права власності останньої на зазначене майно, судова колегія вважає їх неприйнятними.
Так, посилання апелянтів на те, що судом при вирішенні зустрічного позову не враховано, що їх, як спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , не цікавило таке спадкове майно, як частина житлового будинку та земельної ділянки біля цього будинку і вони просили суд визнати їх право власності на спадкове майно лише по 1/6 частині на квартиру та автомобіль є голослівними, адже зі змісту заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , поданих нотаріусу 13.03.2017 вбачається, що останні прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 та 13.07.2017 зверталися із заявами до нотаріуса про видачу свідоцтв про право на спадщину (т.1 а.с. 21-22, 39), що підтверджує прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 всієї спадкової маси в повному обсязі, а відповідно до частин  1, 2 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. 
Також зазначені вище твердження апелянтів спростовуються їх позицією під час розгляду справи в суді першої інстанції. Так  представниця ОСОБА_1  та ОСОБА_4  адвокат Возняк А.Г., діючи в їх інтересах під час розгляду справи районним судом зазначала, що ОСОБА_1  та ОСОБА_4  не заперечують право ОСОБА_2 на частку в спадковому майні, однак при вирішенні питання щодо стягнення компенсації вартості частки останньої в спадковому майні: 46% житлового будинку в АДРЕСА_2 , просила врахувати звіт про оцінку майна № 26102020_261001, яким визначено вартість будинку вцілому в розмірі 914100 грн. 
Апеляційний суд відхиляє посилання апелянтів на те, що ними після уточнення та зміни предмету позову не було заявлено позовних вимог про визнання за кожним із них по 15,3% будинку та по 1/6 частині земельної ділянки, а в тексті рішення зазначено, що ОСОБА_2 має намір оформити право власності на належні їй частки спадкового майна: 2/3 частини квартири, 2/3 частини автомобіля, 15,3% житлового будинку та 1/6 частини земельної ділянки, адже ці посилання не підтверджують невідповідність судового рішення в оскаржуваній частині нормам матеріального та процесуального права.
Аргументи апеляційної скарги про не врахування районним судом положень статей 319, 358, 364, 365, 367 ЦК України, статті 21, 24, 41 Конституції України є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції при постановленні судового рішення в оскаржуваній частині в результаті оцінки доказів, наданих сторонами, враховано наявність підстав для припинення права ОСОБА_2 на частку спадкового майна: 15,3% будинку за АДРЕСА_2 та 1/6 частини земельної ділянки за вказаною адресою, адже частка ОСОБА_2 є незначною і не може бути виділена в натурі. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано спроможність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сплатити грошову компенсацію судова колегія вважає голослівними, адже факт відсутності у останніх коштів для одномоментної виплати компенсації ОСОБА_2 сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у апелянтів будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо.
Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком  Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20. 
З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи і фактично зводяться до незгоди апелянтів з висновками суду першої інстанції щодо вирішення спору. 
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, судом першої інстанції не допущено. 
Судове рішення в оскаржуваній частині ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4  залишити без задоволення. 
Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 20 липня 2023 року.

Судді                                                                                А.П. Корніюк
                                                                       
       І.В. П`єнта
                                                                      
       О.І. Талалай