ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/1716/21  Номер провадження 22-ц/814/2582/23	Головуючий у 1-й інстанції Москаленко В.В.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.
за участю секретаря Галушко А.)
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2022 року, постановлену суддею Москаленко В.В., повний текст складено 21 листопада 2022 року, по цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2022 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

З цією ухвалою не погодилась відповідач  ОСОБА_1 та її представник адвокат Лисенка Андрій Олександрович подав на вказану ухвалу апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, та вважає, що існують підстави для їх стягнення, розмір та обсяг якої у сумі 15000 грн. доведено належними доказами.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
У судове засідання сторони не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, адвокат Лисенко А.О. на відеоконференцзв`язок не вийшов. 
Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що відповідає ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Комінтернівського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 96812,55 грн. 
Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 січня 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість в розмірі 58648,23 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1375,16 грн.
28.01.2022 представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лисенко А.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду у справі № 641/1716/21 з додатками (том 2 а.с. 2-16). 
01.02.2022 АТ «Універсал Банк» подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилався на недоведеність, необґрунтованість розміру правничої допомоги та неспівмірність витрат (том 2 а.с. 17-20). 
29.06.2022 ця справа надійшла до провадження Ленінського районного суду м. Полтави та ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.07.2022 заяву адвоката Лисенка А.О. залишено без руху.
11.07.2022 до місцевого суду на виконання вимог вказаної ухвали суду надійшла уточнена заява про ухвалення додаткового рішення (а.с. 39-40). 
Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 заява прийнята до провадження, призначено судове засідання та, як вказувалося вище, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2022 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. 
При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив із того, що при ухваленні рішення суду про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості судом не вирішувалось питання про відшкодування таких витрат, оскільки відповідачкою ОСОБА_1 та її представником докази понесення витрат на професійну допомогу адвоката не надавалися.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як встановлено ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України  вбачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 22.01.2021 р. при розгляді справи № 925/1137/19.  
Матеріалами справи підтверджено, що в суді першої інстанції при розгляді цієї справи інтереси відповідачки ОСОБА_1 представляв адвокат Лисенко А.О. на підставі ордеру серії АХ № 1070345, виданий АО «Донець і Партнери» 04.10.2021 (том 1 а.с. 63,64).
09.11.2021 у відзиві на позовну заяву представник відповідачки зазначив про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу, який становить 15000,00 грн (том 1 а.с. 74-79).
25.01.2022 представником відповідачки було надано суду заяву про проведення судового засідання 25.01.2022 без його участі та подання ним протягом п`яти днів доказів про витрати на правничу допомогу (том 1 а.с. 155).
28.01.2022, після ухвалення місцевим судом рішення від 25.01022 про часткове задоволення позову, адвокат Лисенко А.О. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., додавши до неї копії договору про надання правничої допомоги від 04.10.2021, відповідно до якого сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 15000,00 грн.; копії додаткової угоди про надання правничої допомоги від 31.12.2021; акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 від 28.01.2022, відповідно до якого адвокатом виконані наступні послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі, ознайомлення з матеріалами справи № 641/1716/21, підготовка та подання позивачу та до суду відзиву на позовну заяву у справі № 641/1716/21, ознайомлення з матеріалами справи № 641/1716/21, підготовка та подання позивачу та до суду заперечень на відповідь у справі № 641/1716/21, підготовка та подання до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Вартість робіт складає 15000 грн, товарного чеку про сплату ОСОБА_1 гонорару адвокату Лисенку А.О. у сумі 15000,00 грн. (том 2 а.с. 2-16). 
01.02.2022 АТ «Універсал Банк» подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилався на недоведеність, необґрунтованість розміру правничої допомоги та неспівмірність витрат (том 2 а.с. 17-20). 
Вказані документи подані з дотриманням строку, встановленого ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Приймаючи до уваги підстави та предмет позову у цій справі, її незначну складність, тривалість розгляду; враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково; з огляду на те, що сторона позивача заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу, пославшись на недоведеність та неспівмірність витрат; враховуючи обсяг правничої допомоги, наданої адвокатом Лисенком А.О. відповідачці при розгляді цієї справи в суді першої інстанції, її вартість згідно поданих документів, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лисенка А.О., скасування оскаржуваного судового рішення, ухвалення нового рішення про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн пропорційно розміру задоволених вимог. 
При цьому апеляційним судом враховано принципи пропорційності в цивільному судочинстві, який включає в себе врахування: завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін; час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями; вимоги розумності та справедливості, а вказаний розмір витрат на правничу допомогу є співмірний із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича  задовольнити частково.
УхвалуЛенінського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2022 року скасувати. Ухвалити нове рішення. 
Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія  Олександровича  задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                          О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук