Справа № 344/11860/22 
Провадження № 33/4808/259/23 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та її захисника адвоката Феденчука І.М. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського  міського суду  Івано-Франківської області від 09  березня  2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк  (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,-

                                                            в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинила керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2022 о 23 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Є.Коновальця  водіка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 69 від 16.09.2022, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції не надавши належної оцінку сукупності досліджених доказів прийшов до безпідставного висновку про доведеність її вини у вчиненні правопорушення.
Вважає, що суд першої інстанції не спростував доводи її захисника адвоката Феденчука І.М. та не врахував, що вона не змогла з`явитися до суду у зв`язку із сімейними обставинами та не визнає вину у вчиненні правопорушення. 
Звертає увагу на те, що суд першої інстанції  не взяв до уваги, що працівники поліції не надали їй копію протоколу про адміністративне правопорушення та не роз`яснили їй право на  правову допомогу адвоката, не викликав  для надання пояснень свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та патрульних поліцейських, які складали відповідний протокол..
Вважає, що результат її огляду у медичному закладі є досить підозрілий, оскільки складає 0,30 проміле, що наближено до допустимої норми і працівники  медичного закладу бачили, що вона була  повністю твереза і поводила себе адекватно.  

Просила постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу  адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та її захисник  адвокат Феденчук І.М. просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.  
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши  доводи ОСОБА_1 та її захисник адвокат Феденчук І.М., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.
Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (справа  "Гурепка проти України")
При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту судового рішення суду першої інстанції вбачається, що розгляд провадження відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та за участю її захисника адвоката Феденчука І.М. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи наведене, перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, які свідчать про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та враховує характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді. 
Апеляційний суд вважає, що саме такий підхід зможе забезпечити рівновагу між інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа перебувала на розгляді у суді першої інстанції майже півроку з 22.09.2022 року та неодноразово призначалась до розгляду, який відкладався за клопотаннями учасників судового розгляду, у зв`язку із необхідністю  перевірки доводів сторони захисту та іншими об`єктивними обставинами. Судом першої інстанції приймались необхідні заходи щодо забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Феденчука І.М. в судовому засіданні, що свідчить про те, що останні мали можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді. 
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України») 
Так, під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо  права скористуватись юридичною допомогою професійного захисника та були перевірені її доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.  
Зокрема, ЄСПЛ  неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що правова певність передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.( «Науменко проти України» )
Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом. 
Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які  перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення. 
Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства. 
  Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження  суд не закрив  провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду. 
Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад  відповідного правопорушення. 
Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 та її захисник  адвокат Феденчук І.М. посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення,  суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. 
Зокрема,  суд першої інстанції вказав у мотивувальній частині судового рішення, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доводиться даними з протоколу серії ААД №201057 від 16.09.2022 про адміністративне правопорушення, результатом Драгера, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія у КНП «ПНЦ ІФ ОР», висновком лікаря нарколога № 69 від 16.09.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписами та іншими матеріалами справи.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №201057 від 16.09.2022, ОСОБА_1   звинувачується в тому, що 15.09.2022 о 23 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Є.Коновальця керувала транспортним засобом марки «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 69 від 16.09.2022, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином , зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.
За змістом рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії», протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати  відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським інспектором взводу №2 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області Левченко І.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи, про що свідчить його власноручний підпис.
У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно написала, що в комендантську годину керувала транспортним засобом , тому що не встигала вколоти мамі лікі , 150 гр. вина було випито близько 15-16 год  16.09.2022 року. 
Протокол про адміністративне правопорушення містить достатні дані про те, що  ОСОБА_1 була ознайомлена зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримала в копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується її власноручним підписом. 
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння – позитивний, тест № 595, за допомогою газоаналізатора Drager -0.45 проміле, з результатами якого ОСОБА_1 не погодилась .
Наявність вищевказаного позитивного результату огляду підтверджується відповідною роздруківкою, яку долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Так, згідно роздруківки приладу Drager Alcotest -7510,  ARBL 0317 результат тестування ОСОБА_1 на алкогольне сп`яніння становить 0.45 % проміле (а.с. 2). 
Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад. 
Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП  у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення. 
Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в  закладах охорони здоров`я.
В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 направлялась до КНП «ПНЦ ІФ ОР»  о 23.50 год. 15.09.2022 року у  зв`язку із наявністю ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву. 
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 16.09.2022, складеного о 01 год. 14 хв. 16.09.2022, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Зі змісту доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанцію вбачається, що вона не заперечує що була затримана під час дії комендантської години, коли керувала транспортним засобом марки "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_1 . Визнає, що дійсно 15.09.2022 року приблизно о 13.00 год. випила приблизно 100 гр. домашнього вина та була ввечері о 22.00 год. була змушена поїхати до онкохворої мати для того, щоб зробити укол. Разом з тим після надання матері медичної допомоги вирішила повернутись до дому в с.Братківці, оскільки не хотіла залишати свій будинок без нагляду на ніч. Однак, повертаючись до дому була затримана на блокпості на вул. Коновальця у м. Івано-Франківську. За вимогою поліцейських пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, який показав позитивний результат огляду з яким вона не погодилась. Пройшла повторний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, де лікарем було зроблено висновок про те, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що вищевказаний висновок не відповідає дійсності, оскільки фактично вона була твереза і її поведінка не свідчила про перебування у стані сп`яніння. Вказує, що лікар медичного закладу дійсно досліджував її стан та застосовував різні тести і  спеціальний технічний прилад для з`ясування стану алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на те, що позитивний результат огляду на стан сп`яніння був наближений до допустимої норми та знаходиться в межах похибки, яка можлива під час проведення такого огляду. Звертає увагу на те, що працівники поліції ставились до неї грубо, не надавали можливості висловитись та не роз`яснили право на правову допомогу адвоката та не надали копію протоколу про адміністративне правопорушення.     
Захисник адвокат Феденчук І.М. вважав, що результат огляду на стан сп`яніння наближений до допустимої норми та знаходиться в межах похибки, яка можлива під час проведення такого медичного огляду, що свідчить про відсутність правопорушення та можливість звільнення ОСОБА_1 від відповідальності. Звертав увагу, що відповідно до відеозапису ОСОБА_1 була адекватна у своїх діях та виглядала тверезою. Просив врахувати тяжке матеріальне становище ОСОБА_1 , що вона має хвору мати, а її чоловік є військовослужбовцем. 
Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 та її захисника  адвоката Феденчук І.М, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП  саме висновок лікаря медичного закладу є належним та допустимим доказом, який підтверджує перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння. 
Так, відповідно до висновку Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 16.09.2022, складеного о 01 год. 14 хв. 16.09.2022, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд та часу та місця його проведення.
Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи  для  огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під  впливом лікарських препаратів,  що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський   забезпечує   проведення   огляду   водія транспортного  засобу  в  закладі  охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Відповідно до вищевказаного висновку медичного огляду вбачається, що вказаний огляд було проведено лікарем ОСОБА_3 16.09.2022 року 00год.37 хв. стосовно ОСОБА_1 ,  особу  якої було встановлено на підставі ІД ПГУ005172947  та яку було доставлено поліцейським інспектором взводу №2 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області Левченко І.В.
У даному висновку лікаря було зафіксовано факт ознайомлення ОСОБА_1 із результатом огляду, про що свідчить власноручний підпис правопорушниці.
Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і  несе правову відповідальність за правильність свого висновку. 
Апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду не встановлені обставини, які свідчать про те, що вищевказаний медичний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння не відповідає дійсності та зроблений з порушенням вимог, які регламентують його проведення.
Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем  Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» ОСОБА_3 в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд та часу та місця його проведення.
Зі змісту пояснень  ОСОБА_1 вбачається, що лікарем медичного закладу були застосовані різні методи дослідження та заходи щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, які в своїй сукупності дозволяли лікарю прийти до обґрунтованого висновку про перебування водія у стані сп`яніння. 
Так, відповідно до копії Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради»  № 691 від 16.09.2022 року, ОСОБА_1 була оглянута лікарем ОСОБА_3 , яким була застосована сукупність різних методів з метою виявлення стану сп`яніння, зазначені результати зовнішнього огляду та інші дані, які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані сп`яніння. 
Зокрема, у вказаному Акті зазначено, що ОСОБА_1 хиталась в позі Ромберга,   визнавала, що вживала алкогольні напої (вино), було чутно незначний запах перегару, а при обстеженні за допомогою спеціального технічного приладу  через інтервал у 20 хв. було отримано позитивні результати 0.30 проміле та 0.24 проміле відповідно. Зазначено, що результат лабораторних тестів  показав, що наявність у сечі етанолу 0,24 проміле.
Відповідно до результату токсикологічного дослідження №1972 від 16.09.2022 року  виявлено етанол в концентрації 0.24г/л . 
Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до переконання, що медичний висновок відповідає вимогам чинної Інструкції та ст.266 КупАП та є належним і допустимим доказом по справі. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у вказаному огляді.
На відеозаписах чітко зафіксовано пропозицію працівника поліції водію ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або проїхати до медичного закладу, на що остання погодилась пройти відповідний огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. На відеозаписах зафіксовано проходження водієм ОСОБА_1 такого огляду та отримання відповідного результату, який склав 0.45 % проміле. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не погодилась з позитивним результатом огляду , працівником поліції їй було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі. На відеозаписі також містяться дані доставлення працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу службовим автомобілем. Зафіксовано проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та оголошення висновку про перебування у стані алкогольного сп`яніння. 
Відеозаписом зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, роз`яснення їй прав та обов`язків, подальшого порядку розгляду справи в суді та надання їй копії вищевказаного протоколу, що повністю спростовує доводи правопорушниці про те, що їй не було повідомлено про право на захисника і вона  не отримувала  копію протоколу про адміністративне правопорушення. 
Разом з тим, апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях, що право на захисника, яке передбачено ст.268 КУпАП виникає у особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, тільки після складання стосовно неї відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. 
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при проходженні огляду на визначення стану сп`яніння та оформленні матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія  ОСОБА_1 . 
Вказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушницю, яка керувала транспортним засобом з стані алкогольного сп`яніння.  
На відеозаписах зафіксовано оголошення працівником поліції складання постанови за ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без договору обов`язкового страхування, що повністю узгоджується із даними копії відповідної постанови, яка міститься в матеріалах провадження. ( а.п.8) 
Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, з чим апеляційний суд повністю погоджується. 
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. 
В результаті перевірки доводів апеляційної скарги апеляційний судом не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд, перевіривши сукупність доказів по справі, вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1   транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає безпідставними  доводи  про  те, що незначне перевищення малозначність діяння яке було вчинено ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд приймає до уваги доводи про те, що ОСОБА_1 раніше не притягалась до адміністративної відповідальності та має тяжке матеріальне становище. 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.
Разом з тим, апеляційний суд неодноразово зазначав, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння є небезпечним правопорушення ступінь суспільної небезпеки якого є достатньо високою, оскільки таке правопорушення пов`язано із безпекою дорожнього руху та може призвести до тяжких непоправних наслідків. 
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер  вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення. 
З огляду на наведене  підстав для скасування постанови  суду не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП ,-
                                                              п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Івано-Франківського міського  суду Івано-Франківської області від 09 березня  2023 року щодо ОСОБА_1   за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                О.П. Васильєв