УХВАЛА

27 липня 2023 року 
м. Київ
справа №440/5882/20
адміністративне провадження № К/990/22645/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
22 червня 2023 року ОСОБА_1 учетверте надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було надіслати заяву, із зазначенням поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини, а також докази отримання судового рішення суду апеляційної інстанції та зазначених ухвал Верховного Суду про повернення касаційних скарг.
На виконання ухвали Суду, ОСОБА_1 надіслала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій повторно зазначила, що з липня 2021 року неодноразово подавала касаційні скарги, які їй повернуто Верховним Судом через їхню невідповідність вимогам статті 330 КАС України на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Заявник указує на те, що цими ухвалами їй роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Посилаючись на те, що докази отримання судових рішень нею втрачено через постійну зміну місця проживання у зв`язку із запровадженням воєнного стану, а Верховний Суд висловив правову позицію щодо суворості застосування процесуальних строків в умовах війни, просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку
Суд зазначає що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
Пунктом четвертим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо заявником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд повторно зазначає, що статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
Верховний Суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо її права повторного звернення до суду касаційної інстанції, з посиланням на іншу справу, в якій Верховний Суд дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного процесуального строку, так як такі аргументи оцінюються судом касаційної інстанції у кожному конкретному випадку індивідуально, а лише загальні посилання на можливість реалізації права на повторне звернення та воєнний стан, не є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, за відсутності вмотивованих аргументів та доказів, наданих на їхнє підтвердження. Суд також враховує, що вперше касаційну скаргу було подано до запровадження воєнного стану - у  липні 2021 року, як і наступну скаргу (вересень 2021 року), а з цією скаргою позивач звернувся у червні 2023 року, тобто майже через два роки після закінчення строків на касаційне оскарження.
Суд зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, кількість направлених ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційних скарг, без їхнього належного оформлення та тривалі проміжки часу між черговим зверненням до суду касаційної інстанції, після повернення попередньої скарги, свідчить про формальний підхід заявника до реалізації нею права на касаційне оскарження. 
Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено, тому Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
3.    Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет"  (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська