ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/14848/23	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 33/817/454/23 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Згідно постанови ОСОБА_1 31.07.2023 року о 18 год. 45 хв. в м.Тернополі по вул.Збаразька,10, повторно протягом року здійснював рух транспортним засобом марки Mercedes Benz VITO 111 номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху;
ОСОБА_1 31 липня 2023 року транспортним засобом не керував;
докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 відсутні;
відеозапис з нагрудних камер працівників поліції відображає лише припаркований транспортний засіб, який не здійснює руху; 
працівник поліції не ознайомлював правопорушника зі складеними матеріалами;
права та обов`язки особі не роз`яснювались;
відеофіксація не проводилася безперервно, а тому відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції є недопустимим доказом;
відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля є неналежним та недопустимим доказом у справі, так як в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб яким здійснювалася відеофіксація, а також те, що на відеозаписі не зафіксовано ані руху транспортного засобу, ані будь-яких підстав для зупинки транспортного засобу, чи керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом;
судом першої інстанції не було прийнято до уваги пояснення ОСОБА_1 ;
працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, так як в матеріалах справи відсутні пояснення свідків;
рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення;
протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, так як він складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП;
сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча завчасно був повідомлений про час і місце апеляційного розгляду. Повідомлень про причини не явки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №039806 від 31 липня 2023 року; постанові про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС №7435057 від 31 липня 2023 року; рапорті працівника поліції від 31 липня 2023 року; постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/13288/22) від 15 листопада 2022 року, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постанові від 15 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП; довідках УПП в Тернопільській області ДПП від 01 серпня 2023 року за якими ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, за ним зареєстровано транспортні засоби Mercedes Benz VITO 111 номерний знак НОМЕР_1 , Audi 80 номерний знак НОМЕР_2 . 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є самостійним беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.
Твердження апелянта щодо незаконної зупинки працівниками поліції його транспортного засобу, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Гулевського О. від 31 липня 2023 року, який узгоджується з відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, з яких вбачається, що 31 липня 2023 року працівниками патрульної поліції був зупинений на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ “Про національну поліцію” транспортний засіб марки Mercedes Benz VITO 111 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про підставу зупинки. Згідно даних відеозапису з нагрудної камери працівника поліції жодних заперечень щодо підстави зупинки його транспортного засобу ОСОБА_1 не висловлював.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 31 липня 2023 року транспортним засобом не керував, і в матеріалах справи докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 відсутні, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а саме: відомостями зазначеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №039806 від 31 липня 2023 року, який ОСОБА_1 підписано без зауважень щодо факту керування ним транспортним засобом; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечує факту свого керування транспортним засобом.
Також, даними відеозапису (файл export-agsne.mp4) зафіксовано як транспортний засіб марки Mercedes Benz VITO 111 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку після того, як до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, і безпосередньо після зупинки вищевказаного транспортного засобу на місці водія працівниками поліції було виявлено ОСОБА_1 , якого детально поінформовано про підставу зупинки його транспортного засобу, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом. Крім того, із відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. 
Крім наведеного, твердження апелянта про те, що він 31 липня 2023 року транспортним засобом не керував, спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7435057 від 31 липня 2023 року.
Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.
Не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що працівник поліції не ознайомлював його зі складеними матеріалами та не роз`яснював прав та обов`язків, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, та було ознайомлено із складеними щодо нього матеріалами справи (файл export-agsne.mp4 з 18:48:18 год.; з 19:10:52 год).
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, яким фіксувалось правопорушення, не є безперервним не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.
Надуманими є твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги пояснення ОСОБА_1 , так як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевий суд взяв до уваги пояснення останнього, який в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 ґрунтуються на сукупності інших доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Твердження апелянта про те, що відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля є неналежним та недопустимим доказом у справі, так як в протоколі відсутні відомості про технічний засіб, а також він не містить фактичних даних, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як ст.256 КУпАП не передбачає вимоги щодо внесення до протоколу відомостей про номер технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Окрім того, такий доказ як відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля в матеріалах справи відсутній. 
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2023 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя