ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12410/21
Провадження № 22-ц/4820/1786/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув  в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року (суддя Павловська А.А.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд 

в с т а н о в и в:
В травні 2021 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води.
В обґрунтування позову зазначало, що 25.03.2008 між позивачкою та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідачка є споживачем МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», особовий рахунок НОМЕР_1 .
Відповідно до умов договору, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа, що настає за розрахунковим.
Відповідач не виконує свої обов`язки споживача по оплаті послуг з централізованого теплопостачання і постачання гарячої води, та систематично недоплачує за надані підприємством послуги, а тому станом на 15.04.2021 заборгованість відповідачки за період з 01.06.2017 по 01.03.2021 становить 53922 грн 79 коп., яку позивач просив суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» 53922,79 грн заборгованість за послуги з теплопостачання та 2270 грн судового збору, а всього – 56192,79 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Вказує, що ухвалу про відкриття провадження у справі отримала невчасно, тому не мала можливості заперечити щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження та подати відзив. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують право власності на квартиру, а також договір, відповідно до якого надавались послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що відсутні та не додані до позовної заяви і акти надання послуг з теплопостачання, підписані сторонами договору надавачем та споживачем послуг, які б підтверджували факт надання послуг з теплопостачання, їх обсяг та вартість з боку позивача та користування послугою відповідачем. Скаржниця заявляє, що без наявності договору щодо надання послуг з теплопостачання та актів виконаних робіт, підписаних сторонами, відповідачка не могла зробити проплати через банк за надані послуги. Разом з тим зазначає, що протягом зазначеного в позовній заяві періоду з 01.06.2017 по 01.03.2021 у зимовий період батареї не були гарячими, a напівтеплими, a Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» нарахування проводило не за зниженими тарифами, а за загальними тарифами.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 53922,79 грн, суд першої інстанції правильно виходив з підставності позовних вимог та необхідності виконання споживачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг з теплопостачання та постачання гарячої води у вказаному розмірі.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає ОСОБА_1 послуги з теплопостачання до квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до договору про надання послуг з теплопостачання від 25.03.2008, укладеного між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_3 , обліковий код споживача НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію № 86 від 15.04.2021, виданої МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», у квартирі АДРЕСА_2 постійно проживає та зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Згідно довідки №86 від 15.04.2021, виданої МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім?я ОСОБА_2 за період з 01.06.2017 по 31.03.2021 становить 53922,79 грн (а.с. 6).
З витягу з Державного реєстру правочинів вбачається, що ОСОБА_2 за договором дарування є власником квартири АДРЕСА_2 .
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Аналогічна норма щодо прав та обов`язків споживача міститься в ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017). 
Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Обов`язок споживача оплачувати послуги передбачений також пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність договору щодо надання послуг з теплопостачання, актів про надання послуг, які б підтверджували б факт надання послуг, документів, які б підтверджували право власності відповідачки на квартиру, інформації про зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_2 , з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
25.03.2008 між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_4 , яка є власником квартири, укладено договір про надання послуг з теплопостачання.
Відповідно до договору про надання послуг з теплопостачання, суб`єктом користування послуг є одна особа, опалювальна площа становить 106,2 кв.м (п.2-3 Договору).
Договір укладається на рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п.26 Договору).
Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , суд першої інстанції надав належну оцінку доданому до позовної заяви договору про надання послуг з теплопостачання від 25.03.2008 та розрахунку заборгованості з урахуванням тарифів, періоду опалення та площі приміщення, довідки про склад сім`ї, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім?я ОСОБА_2 . 
Разом з тим, відповідачкою на спростування заборгованості за надані послуги належних та допустимих доказів не надано.
Посилання скаржника, що за період з 01.06.2017 по 01.03.2021 надавалися послуги з теплопостачання неналежної якості, що було підставою для проведення нарахування за оплату послуг з теплопостачання за заниженими тарифами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідних доказів на підтвердження вказаних доводів скаржником суду не надано. Оскільки відповідачка, встановивши неналежну якість наданих послуг з теплопостачання не була позбавлена можливості звернутися до позивача з відповідними актами-претензіями про перерахунок вартості наданих послуг.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно вважав, що відповідачка, як споживач послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, несе обов`язок по сплаті за надані їй позивачем житлово-комунальні послуги згідно умов договору укладеного 25.03.2008 та, на підставі вимог закону, зобов`язана відшкодувати існуючу заборгованість по наданим послугам.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо задоволення позовних вимог і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                        І.В. П`єнта

Судді:                                                                        А.П. Корніюк

       О.І. Талалай