КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/11134/2023
справа №357/1911/22
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 липня 2023 року                                                                                    м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою  Нестройного Олександра Григоровича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року, постановлену під головуванням судді Цукурова В.П.,
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
 
встановив:
У лютому 2022 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2022 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 залишено без розгляду за заявою представника позивача.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року заяву ОСОБА_3 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено. Повернуто ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору.
Зобов`язано Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області повернути ОСОБА_3 - 4097,20 гривень судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №136 від 20 січня 2022 року.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Нестройним О.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу.
Вказує, що ухвала постановлена внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.
Зазначає, що аналіз пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" дозволяє зробити висновок про те, що судовий збір не повертається позивачу у випадках, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду за заявою позивача.
Оскільки позов залишено без розгляду за заявою позивача, відтак сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4 097,20 гривень поверненню не підлягає.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Представник відповідача адвокат  Нестройний О.Г. подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Повернувши ОСОБА_3 сплачений судовий збір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду. Оскільки позов залишено без розгляду за заявою позивача, суд уважав, що заява про повернення судового збору підлягає задоволенню.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вказує про таке.
З матеріалів справи установлено, що у лютому 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с. 2-13).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2022 року відкрито провадження у справі (а.с. 20).
01 червня 2022 року від адвоката Кукси О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (а.с. 24).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2022 року клопотання представника позивача задоволено. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статі 257 ЦПК України (а.с. 27).
16 травня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотання про повернення сплаченого судового збору (а.с. 28).
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (частина третя статті 257 ЦПК України).
Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
Згідно пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Вказана норма регулює повернення сплаченого судового збору при залишенні позову без розгляду та встановлює виключення підстав для такого повернення.
В даному випадку залишення позову без розгляду зумовлене заявленим самим позивачем відповідного клопотання про залишення його позовної заяви без розгляду. Саме таке виключення із підстав повернення судового збору позивачу прямо передбачене пунктом 4 частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".
Отже, виходячи з вищевикладеного, сплачена сума судового збору не повертається у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду.
Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у справі № 449/1290/20 від 11 січня 2022 року (провадження № 61-18698св21).
Відтак, підстави для повернення сплаченого позивачем судового збору у зв`язку із залишенням позову без розгляду згідно поданої позивачем заяви були відсутні.
Суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, а тому зробив помилковий висновок про задоволення заяви позивача про повернення судового збору після залишення  позову без розгляду за заявою позивача.
Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Оскільки апеляційний суд ухвалює нове рішення, апеляційна скарга задовольняється частково.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  Нестройного Олександра Григоровича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.
 
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Заяву ОСОБА_3 про повернення сплаченого судового збору у розмірі 4 138,20 гривень залишити без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено  18 липня  2023 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

                                                                                              В.В. Соколова