Ухвала
Іменем України 
03 серпня 2023 року
м. Київ
справа  № 689/1669/22
провадження № 51-4605 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного  суду від 11 липня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 . 
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 
2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання 
у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. 
Вироком Хмельницького апеляційного  суду від 11 липня 2023 року вказаний вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного ОСОБА_5 покарання. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено 
від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. В решті вирок залишено без змін.
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень щодо засудженого ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3, ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, та її думка з приводу участі у касаційному розгляді. Крім того, відповідно до ч. 6 цієї статті до касаційної скарги додаються її копії 
з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання 
про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Однак, всупереч вищевказаному потерпілий у своїй касаційній скарзі, посилаючись 
на істотні порушення кримінального процесуального закону, допущені судами 
при постановленні оскаржених судових рішень в частині вирішення цивільного позову, 
доводів на обґрунтування зазначеної позиції з огляду на положення статей 412, 
438 КПК України у їх взаємозв`язку не наводить. 
Також, вимоги потерпілого не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Так, потерпілий ОСОБА_4 просить змінити оскаржені судові рішення 
в частині вирішення цивільного позову та стягнути з засудженого на його користь 
- 500 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 1000 грн - в рахунок відшкодування судових витрат.  
З цього приводу слід зазначити наступне.
Статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню 
у кримінальному провадженні. Зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п. 3 ч. 1 цієї статті).
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю 
або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Судами попередніх інстанцій були встановлені та визнані доведеними обставини цивільного позову і, як наслідок його задоволено. Встановлювати та визнавати доведеними обставини, які не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, 
про що фактично і просить потерпілий, не віднесено до компетенції касаційного суду, що залишилось поза увагою скаржника. 
Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, потерпілий у скарзі не зазначає чи бажає 
він брати участь у касаційному розгляді.
До того ж скаржнику слід звернути увагу, що з урахуванням вимог, викладених 
у ч. 6 ст. 427 КПК України, копії оскаржуваних судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, він має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, 
що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, 
яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 11 липня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                                     ОСОБА_6                                                ОСОБА_3