запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/413/23	Головуючий у 1-й інстанції Стеценко А.В.	
Єдиний унікальний №335/1184/23	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ч.2 ст.172-7 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       04 серпня 2023 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі прокурора Фоміної Г.В., ОСОБА_1, захисника Габуєва Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ), 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 відповідно до складених щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, обіймаючи посаду директора комунального закладу «Обласна комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «Спартак» Запорізької обласної ради, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно підпункту "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року №1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.2 ч.1 ст.28 Закону № 1700-VІІ, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, які полягають у підписанні ним наказів №25-к від 01.10.2021 та №13-к від 01.05.2022 «Про застосування додаткових коефіцієнтів підвищення станом на 01.10.2021 та 01.05.2022 працівникам КЗ «ОКДЮСШ «Спартак» ЗОР, якими встановив собі додатковий коефіцієнт підвищення у розмірі 1,2 під час визначення граничних розмірів посадових окладів. 
При цьому, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про наявність в його діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомив безпосередньо голову Запорізької обласної ради про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначених наказів.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Також стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду першої інстанції скасувати та провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Свої вимоги мотивував тим, що можливість призначення додаткового коефіцієнту працівникам школи обмежена кошторисними призначеннями на спортивну школу, що не тільки визначаються кожного року, а й затверджуються Управлінням молоді, фізичної культури та спорту Запорізької обласної державної адміністрації.
Застосування коефіцієнту 1,2 до працівників спортивної школи є його обов`язком, який визначений постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №755 «Деякі питання оплати праці працівників дитячо-юнацьких спортивних шкіл», приписами якої забезпечено право працівників на належну заробітну плату. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , захисника Габуєва Г.Ю., які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №755 «Деякі питання оплати праці працівників дитячо-юнацьких спортивних шкіл» передбачено установити, що під час визначення граничних розмірів посадових окладів керівних працівників, інструкторів-методистів, тренерів-викладачів дитячо-юнацьких спортивних шкіл усіх типів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" застосовується додатковий коефіцієнт підвищення:
до 1,7 - для тренерів-викладачів дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які мають вищу кваліфікаційну категорію, директорів та інструкторів-методистів дитячо-юнацьких спортивних шкіл вищої категорії;
до 1,5 - для тренерів-викладачів дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які мають першу кваліфікаційну категорію, директорів та інструкторів - методистів дитячо-юнацьких спортивних шкіл першої категорії;
до 1,3 - для тренерів-викладачів дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які мають другу кваліфікаційну категорію, директорів та інструкторів - методистів дитячо-юнацьких спортивних шкіл другої категорії;
до 1,2 - для тренерів-викладачів дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які не мають кваліфікаційної категорії, директорів та інструкторів- методистів дитячо-юнацьких спортивних шкіл без категорії.
Відповідно до роз`яснень, зазначених у листі заступника Міністра молоді та спорту України вказаний додатковий коефіцієнт підвищення призначається у максимальному розмірі. Проте у штатному розписі додаткові коефіцієнти можуть бути встановлені у нижчому розмірі, виходячи з наявного фонду оплати праці конкретної школи. Штатний розпис подається керівником спортивної школи на затвердження установі (організації) вищого рівня. 
Отже фактично єдиним критерієм визначення розміру зазначеного коефіцієнту є наявність необхідного розміру фонду оплати праці конкретної школи, який визначається і затверджується не керівником спортивної школи, а установою (організації) вищого рівня. Інших критеріїв визначення розміру додаткового коефіцієнту не передбачено. Під час апеляційного розгляду прокурором критерії, якими б мав чи міг би керуватися ОСОБА_1 при визначенні розміру додаткового коефіцієнту підвищення працівникам дитячо-юнацької спортивної школи і собі в тому числі, також не зазначила.
При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення. 
Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. 
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Ознаки дискреційних повноважень, які, зокрема:
дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього;
надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації;
дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень;
наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким.
Постанова КМУ №755 від 14.08.2019 року не містить у собі критеріїв, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 дискреційних повноважень щодо визначення розміру коефіцієнту підвищення, оскільки єдиним таким критерієм згідно з листом-роз`ясненням заступника Міністра молоді та спорту України є наявність коштів, на виділення яких ОСОБА_1 впливати не міг, і затверджений штатний розпис, на що ОСОБА_1 впливати не міг також. 
Про це свідчить складена на запит Запорізького апеляційного суду відповідь Управління молоді, фізичної культури та спорту Запорізької ОДА (надалі Управління), згідно якої на момент укладання контракту із ОСОБА_1 коефіцієнт підвищення йому не застосовувався лише через те, що на це були відсутні бюджетні асигнування. Згодом ОСОБА_1 подавав до Управління своєчасно на затвердження у відповідності до вимог Постанови КМУ №288 від 28.02.2002 штатні розписи з коефіцієнтами підвищення відповідно до посадових окладів згідно затвердженого закладові обсягу коштів на оплату праці. Лише після затвердження такого штатного розпису Управлінням із відповідним фінансуванням в тому числі й на оплату заробітної плати ОСОБА_1 здійснюється нарахування йому виплати із застосуванням додаткового коефіцієнту підвищення. 
Сукупність наведених обставин на переконання апеляційного суду свідчить про відсутність у ОСОБА_1 дискреційних повноважень щодо визначення собі розміру додаткового коефіцієнту підвищення, тому його приватний інтерес не міг впливати на його об`єктивність при
вчиненні зазначеної дії із встановленні собі додаткового коефіцієнту підвищення в розмірі 1,2. А відтак у ОСОБА_1 був відсутнім конфлікт інтересу під час вчинення даної дії. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2023 року в цій справі скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 і ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  події і складу адміністративних правопорушень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 335/1184/23