ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2152/23 Справа № 208/3627/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сушкова Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Барильської А.П., Зайцевої С.А., 
за участю секретаря - Ніколиної А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргоюфізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення сум передоплати, відшкодування збитків, стягнення моральної шкоди та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулась із позовною заявою до суду, де вказала відповідачем Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , та заявила наступні вимоги:
- Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму неповернутої передоплати в розмірі 334 858, 72 грн. (триста тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім гривень) 72 коп., суму моральної шкоду в розмірі 10 000, 00 грн. (десять тисяч гривень), пеню в розмірі 52 585, 32 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень) 32 коп..;
- Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 974, 44 грн. (три тисячі дев`ятсот сімдесят чотири гривні 44 копійки), а також витрати на професійну правничу допомогу;
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено, що між нею та ФОП ОСОБА_1 10 листопада 2021 року був укладений договір № 28 поставки та монтажу обладнання.
Відповідно до п.1.3 Договору, у відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України, даний Договір є змішаним договором, який містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору на виконання робіт.
Відповідно до п. 3.1 Договору, Постачальник зобов`язується здійснювати поставку Обладнання в строки та за адресою Об`єкта Покупця, узгоджену сторонами у Специфікації. Поставка здійснюється за рахунок Постачальника.
Згідно п. 3.2 Договору, передача Обладнання по кількості та якості здійснюється на Об`єкті Покупця шляхом підписання Сторонами накладної на передачу Обладнання.
Згідно з п. 4.1 Договору, Постачальник зобов`язується виконати Роботи в строки та за адресою Об`єкту Покупця, що узгоджена Сторонами у Специфікації.
При цьому, в Специфікації № 1 до Договору адресою об`єкту Покупця зазначена: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 4.2 Договору, належне виконання Постачальником Робіт (монтаж та/або пуско-наладка та/або запуск в експлуатацію) оформляється (підтверджується) шляхом підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.
Позивач зазначає, що згідно додатку № 1 до Договору – Специфікація № 1:
- загальна вартість Обладнання складає 265 045, 70 грн.;
- загальна вартість Робіт складає 69 813, 02 грн.,
а всього разом вартість Обладнання та Робіт складає 334 858, 72 грн. (пункт 3.1 додатку № 1 до Договору).
Відповідно до п. 3.2.1 додатку № 1 до Договору, оплата за Обладнання здійснюється Покупцем готівкою в наступному порядку: попередню оплату в розмірі 334 858, 72 грн.
Відповідно до п.4.1 додатку № 1 до Договору, Постачальник зобов`язується поставити Обладнання на Об`єкт Покупця протягом 15 календарних днів з моменту отримання Постачальника оплати, згідно п.3.2.1 даної Специфікації.
Згідно з п.5.1 додатку № 1 до Договору, Постачальник зобов`язується виконати Роботи протягом 20 календарних днів з моменту поставки Обладнання на Об`єкт Покупця.
При цьому, Позивач виконав свої обов`язки з повної оплати вартості Обладнання та Робіт 10.11.2021 року, про що свідчить відмітка Відповідача в правому верхньому куті першої сторінки Договору, скріплена підписом Відповідача та його печаткою.
Таким чином, кінцевий строк поставки Обладнання – 25.11.2021 року, а кінцевий строк виконання Робіт – не пізніше 15.12.2021 року (кінцевий строк поставки Обладнання – 25.11.2021 року + 20 календарних днів).
Однак, ні станом на 25.11.2021 року, ні станом на 15.12.2021 року, ні станом на день подачі позовної заяви Обладнання їй не поставлено, а Роботи по його встановленню – не виконані.
При цьому Позивач зазначає, що жодної накладної, підписаної обома сторонами Договору відповідно до п. 3.2 Договору, Відповідачем не надано;
- жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного обома сторонами Договору відповідно до п. 4.2 Договору, Відповідачем не надано,
що свідчить про те, що Обладнання в повному обсязі не поставлено Позивачу, а Роботи – також в повному обсязі не виконано ним.
Відтак, Позивач зазначає, що оскільки передоплата була здійснена нею ще 10.11.2021 року, а поставка та встановлення оплаченого Обладнання станом на дату подання цієї позовної заяви не здійснені, враховуючи те, що час невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором становить вже більше ніж півроку, Покупець втратив інтерес до поставки та встановлення Обладнання.
Таким чином, станом на 02.08.2022 року Відповідач не повернув Позивачу суму отриманої передоплати за непоставлене Обладнання та не виконані Роботи у розмірі 334 858,72 грн. (триста тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім гривень 72 копійки), а також не сплатив пеню в розмірі 52 585, 32 грн.
Отже, оскільки, Відповідач зазначене Повідомлення-вимогу не виконав, Позивач змушена була звернутись з позовною заявою до суду.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2  (РНОКПП  НОМЕР_2 ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) «про стягнення сум передоплати, стягнення моральної шкоди та пені»- задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 :
- суму неповернутої передоплати в розмірі 334 858, 72 грн. (триста тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім гривень) 72 коп.,
- пеню в розмірі 52 585, 32 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень) 32 коп..
- 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди.
Всього стягнуто з відповідача на користь позивача (триста дев`яносто сім тисяч чотириста сорок чотири) гривні 04 копійок.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 :
-3974,44 (три тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 44 копійок з оплати судового збору;
В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована наступним.
Станом на поточну дату відповідачем повністю виконано зобов`язання за договором №20 від 06.09.2021р. та Договором № 28 від 10.11.2021 р. 
Апелянт зазначає, що позивачем порушено умови договору поставки та монтажу обладнання №28 від 10.11.2021р. В частині підписання актів приймання- передачі виконаних робіт відповідно до п.4.2 договорів та проведення розрахунку, відповідно до п.2.1 договорів. Позовні вимоги щодо повернення перед оплати є безпідставними, оскільки за рахунок передоплати було здійснено придбання системи опалення та геліоколекторів, проведено монтажні роботи за адресою позивача, яка зазначена у договорі. 
Щодо стягнення моральної шкоди апелянт зазначає, що під час виконання монтажних робіт, будинок не був придатний для проживання та позивач не мешкав у будинку.
Також, зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу для надання такої правничої допомоги.
В порядку ст. 360 ЦПК України від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, безпідставність доводів апеляційної скарги, просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що апелянт посилається на договір щодо якого жадні зобов`язання не були виконані сторонами. Також, зазначає, що до апеляційної скарги додаються чеки, товарні накладні, які жодного відношення до позивача не мають.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між покупцем ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем, постачальником, ОСОБА_1 10 листопада 2021 року був укладений договір № 28 поставки та монтажу обладнання (далі – «Договір», копія Договору додається).
Відповідно до п.1.3 Договору зазначений Договір є змішаним договором, який містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору на виконання робіт.
Відповідно до п.3.1 Договору, Постачальник зобов`язується здійснювати поставку Обладнання в строки та за адресою Об`єкта Покупця, узгоджену сторонами у Специфікації. Поставка здійснюється за рахунок Постачальника.
Згідно п.3.2 Договору, передача Обладнання по кількості та якості здійснюється на Об`єкті Покупця шляхом підписання Сторонами накладної на передачу Обладнання.
Згідно з п.4.1 Договору, Постачальник зобов`язується виконати Роботи в строки та за адресою Об`єкту Покупця, що узгоджена Сторонами у Специфікації.
В специфікації № 1 до Договору адресою об`єкту Покупця зазначена: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 4.2 Договору, належне виконання Постачальником Робіт (монтаж та/або пуско-наладка та/або запуск в експлуатацію) оформляється (підтверджується) шляхом підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.
Згідно додатку № 1 до Договору – Специфікація № 1 :
-загальна вартість Обладнання складає 265 045, 70 грн.;
-загальна вартість Робіт складає 69 813, 02 грн.,
а всього разом вартість Обладнання та Робіт складає 334 858, 72 грн. (пункт 3.1 додатку № 1 до Договору).
10.11.2021 року готівковим платежем Позивачем здійснено попередню оплату в розмірі 334 858, 72 грн. Відповідачу, що не заперечується Відповідачем.
Зобов`язання за спірним договором Позивачем виконані в повному обсязі.
Відповідно до п. 4.1 додатку № 1 до Договору, Постачальник зобов`язується поставити Обладнання на Об`єкт Покупця протягом 15 календарних днів з моменту отримання Постачальника оплати, згідно п. 3.2.1 Специфікації.
Згідно з п.5.1 додатку № 1 до Договору, Постачальник зобов`язується виконати Роботи протягом 20 календарних днів з моменту поставки Обладнання на Об`єкт Покупця.
Кінцевий строк поставки Обладнання – 25.11.2021 року, а кінцевий строк виконання Робіт – не пізніше 15.12.2021 року (кінцевий строк поставки Обладнання – 25.11.2021 року + 20 календарних днів).
Накладної, підписаної обома сторонами Договору відповідно до умов спірного Договору сторонами не надано
Відсутні також акти приймання-передачі виконаних робіт, підписані обома сторонами Договору відповідно до умов спірного Договору.
Відповідачем не заперечується відсутність підписаних накладних та актів виконаних робіт.
Позивачем 15.07.2022 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення про розірвання договору, в якому також містилась вимога по повернення сплачених грошових коштів та вимога про сплату пені (вих. № 1 від 15.07.2022 року), відповідно до якого Покупець повідомив Постачальника про розірвання Договору, вимагав від Постачальника повернення сплачених грошових коштів у вигляді передоплати за непоставлену продукції протягом 7-ми днів з дня отримання даного Повідомлення-вимоги та сплату пені.
Відповідачем зазначена вимога задоволена не була.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Отже, Договір є двостороннім зобов`язанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.3 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до статті 611 глави 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
 
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.3 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до частин 1-4 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.
При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Відповідно до ч.1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів”, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Як вказує позивач, і відповідач цього не спростовує, замовлення виконане не було.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
В п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, з наступними змінами, від 31 березня 1995 року №4, роз`яснено, що до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Щодо стягнення із позивача на користь відповідача 1500 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу, слід зазначити положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки при розгляді зазначеної справи відповідачем не спростований факт неналежного виконання зобов`язань за спірним договором, відсутні підписані акти наданих послуг/виконаних робіт.
Щодо товарних чеків та видаткових накладних, з них не вбачається, що вони оформлені саме у зв`язку з придбанням товару саме для виконання зобов`язань за договором, укладеним між Позивачем та Відповідачем. 
Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними. Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду, та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Станом на час звернення з позовом до суду позивач закінчив ремонтно-будівельні роботи з оздоблення будинку системою опалення та гарячого водопостачання,
За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, рішення суду без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий:                                  Ж.І. Максюта 

Судді:                  А.П.Барильська

С.А.Зайцева