ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/603/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)                         
суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,  
секретар судового засідання Михайлова К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 (прийняте суддею Ніколенко М.О., повне судове рішення складено 15.05.2023) у справі № 904/603/23  
за позовом ОСОБА_1  
до Садівничого товариства "Веселка"
про визнання дій незаконними; зобов`язання вчинити певні дії; стягнення моральної шкоди у розмірі 45 000 грн.  
ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог. 

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Садівничого товариства "Веселка" про:
- визнання незаконними дій Садівничого товариства "Веселка" щодо відключення від електропостачання будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- зобов`язання Садівничого товариства "Веселка" усунути Горожанкіну Петру Івановичу перешкоди у користуванні будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення постачання електричної енергії споживачу;
- стягнення моральної шкоди у розмірі 45 000 грн.

2.          Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі № 904/603/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог; витрати зі сплати судового збору покладено на позивача. 
При винесенні рішення суд першої інстанції застосував висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2022 року у справі №361/5632/21, у якому зазначено, що колективний побутовий споживач, яким є садове об`єднання, фактично виконує функції електропостачальника по відношенню до членів садового об`єднання, які мають у власності або користуванні будинки на відповідній території. Садове об`єднання має права та обов`язки оператора системи розподілу щодо кінцевих споживачів електричної енергії.
Таким чином, при вирішенні спору суд виходив із того, що СТ "Веселка", як колективний побутовий споживач, утримує електричні мережі на території СТ "Веселка", є оператором системи розподілу електроенергії до належного позивачу садового будинку, мас право припиняти постачання електричної енергії своїм споживачам у випадках, передбачених нормативно-правовими актами.
Суд першої інстанції послався на те, що позивач був відключений від системи електропостачання на підставі абзацу 1 п.п. 1 п. 7.6. ПРРЕЕ: після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або приєднання струмоприймачів поза засобами комерційного обліку. Відповідно до вказаного положення ПРРЕЕ, у такому випадку припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи без попередження споживача.
Також суд першої інстанції  зазначив, що позивачем не надано до суду доказів визнання недійсним акту про порушення у встановленому законом порядку.

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від  05.06.2023 у справі № 904/603/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.   

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ті обставини, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.
Рішення зборів членів правління СТ "Веселка" №10 від 04.11.2022 ухвалено відключити земельну ділянку за НОМЕР_1 від системи електропостачання до усунення виявленого порушення самовільного підключення електроприладів поза засобами обліку електричної енергії, а сам акт про виявлене порушення, складений 05.11.2022 невідомо де без участі споживача та його підпису. Незаконні дії полягають у тому, що правління СТ "Веселка" зразу прийняло рішення про відключення земельної ділянки за НОМЕР_1 від електрозабезпечення, а тільки потім вже виявили вищезазначені порушення.
Апелянт звертає увагу суду на ту обставину, що контрольний огляд або ж технічна перевірка стану електрозабезпечення тієї чи іншої садової ділянки повинно робитися згідно діючого законодавства України, особами які мають таке право згідно з посадою, інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж і т.д. У садовому товаристві таких людей немає. На підставі вищевикладеного, виникає питання хто в цьому випадку, при перевірці технічного стану електрозабезпечення садової ділянки, визначає наявність того чи іншого порушення Правил і чи правомірними будуть висновки відображені в акті виявленого порушення.
Також апелянт не погоджується з висновками суду щодо підписання акту всіма представниками товариства.
Апелянт зазначає, що оскільки місця самовільного підключення сховані (вмуровані) в стіну будинку, то представниками СТ "Веселка", якими складений акт про порушення від 05.11.2022. зроблено припущення, що наявне самовільне підключення поза засобами обліку електроенергії, порушення схеми обліку цілісності вхідного кабелю, так як не можливо встановити візуально чи зроблено врізку (скрутку кабелю) під пінопластом яким утеплений будинок.
Також, відсутній розрахунок вартості необлікованої електроенергії, який був би наданий позивачу для оплати, також відсутні докази відмови ОСОБА_1 сплати вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил.
Отже, враховуючи вищезазначене, дії Правління СТ "Веселка" по виявленню порушень використання електроенергії поза приборами обліку електроенергії, складення акту про порушення від 05.11.2022р. не відповідають вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії та Статуту СТ "Веселка".

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. 
Щодо процесу відключення Позивача від електропостачання - Відповідач зазначає, що в рішенні зборів членів правління СТ "Веселка" від 04.11.2022 р. зазначено, що за період з 01.11.2022 р. по 03.11.2022 р. було виявлено 5 порушень в сфері електроспоживання на території СТ "Веселка", і в тому числі було виявлено порушення на земельній ділянці № 103, користувач ОСОБА_1 - самовільне підключення електроприладів поза засобом обліку електроенергії.
Тобто, саме порушення в сфері електропостачання зі сторони Позивача було виявлено Відповідачем до прийняття рішення про відключення Позивача від електропостачання і саме факт порушення став підставою для відключення Позивача від електропостачання.
Акт про порушення було складено в подальшому Відповідачем на виконання пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, дотримуючись процедури відключення споживача, передбаченої вказаними Правилами.
Вказаний акт про порушення складений з дотриманням передбачених зазначеними Правилами ринку умов та підписаний сімома представниками Відповідача, які приймали участь у складенні акту, що не заперечується Позивачем.
Твердження Позивача відносно того, що електрик СТ "Веселка" не є особою, яка має право робити контрольний огляд та технічну перевірку стану електрозабезпечення з огляду на те, що він є зацікавленою особою, є лише висловлюванням Позивача, яке не ґрунтується на положеннях законодавства України, оскільки особа на посаді електрика має відповідні технічні навички та знання для вчинення відповідних дій.
Позивач не наводить ані доказів на спростування неправильного підключення, ані аргументів чи пояснень щодо того, чому пояснення Позивача відносно кабелів живлення не відповідають фотографіям підключення електроспоживання Позивача, ані вживає заходів щодо організації підключення до електромережі з дотриманням правил підключення.

22.09.2023 від апелянта надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких апелянт з посиланням на висновки постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 187/1387/22 просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі, враховуючи що, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Також, наведене клопотання про повернення сплаченого позивачем судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.09.2023 о 16:00 год.
В судовому засіданні 29.09.2023 прийнято постанову.

7. Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Садівничого товариства "Веселка" про  визнання незаконними дій Садівничого товариства "Веселка" щодо відключення від електропостачання будинку,  зобов`язання Садівничого товариства "Веселка" усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні будинком, шляхом відновлення постачання електричної енергії споживачу; стягнення моральної шкоди у розмірі 45 000 грн.
В обґрунтування позову позивач послався на наступні обставини.
ОСОБА_1 вказав, що є членом СТ "Веселка", що підтверджується книжкою члена садівничого товариства. Відповідно до вказаної книжки, ділянки ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 площею 0,0825 га розташовані по АДРЕСА_1 . 
Також, за твердженням позивача, рішенням Курилівської селищної ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області № 106 від 17 грудня 1997 року передано у приватну власність ОСОБА_1  земельну ділянку площею 0,0408 га, кадастровий номер 1223756800:01:001:3235 для ведення індивідуального садівництва на території Курилівської селищної ради народних депутатів в СТ "Веселка".
Позивач зазначив, що рішенням зборів членів правління СТ "Веселка" № 10 від 04.11.2022 ухвалено відключити користувача ОСОБА_1 (земельна ділянка № 103) від системи електропостачання до усунення виявленого порушення - самовільного підключення електроприладів поза засобом обліку електроенергії.
Позивач вказав, що представниками СТ "Веселка", 05.11.2022, без участі споживача, було складено акт про порушення. Відповідно до цього акту, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено самовільне підключення поза засобами обліку електроенергії, порушення схеми обліку, цілісності вхідного кабелю. Підключення було приховане та здійснене шляхом роздвоєння кабелю.
На підставі вищевказаного, за твердженням позивача, 05.11.2022 представниками СТ "Веселка" було відключено будинок позивача за адресою: АДРЕСА_1 від системи електропостачання.
Позивачем зазначено, що, відповідно до розділу 4.2.3 Статуту СТ "Веселка", член товариства зобов`язаний, зокрема: додержуватися вимог законодавства України і Статуту Товариства, виконувати рішення органів управління Товариства, своєчасно сплачувати плату за використану електроенергію., членські та цільові внески в розмірах та в терміни, які затверджуються Загальними зборами (Конференцією) Товариства, додержуватися правил внутрішнього розпорядку Товариства, не порушувати права володорів, землекористувачів, орендарів інших земельних ділянок та ін.
Відповідно до п. 4.3 Статуту СТ "Веселка", що у разі не виконання членами товариства вимог Статуту, рішень органів управління товариства, він попереджається Правлінням в письмовій формі про необхідність усунення порушення з визначенням терміну усунення.
При цьому позивач зауважив, що ні в установчих документах СТ "Веселка", ні в законодавстві України не містить імперативного припису встановлення лічильників на вулиці чи фасаді будинку із обов`язковим винесенням вхідного кабелю поверх утеплення будинку.
В свою чергу, за твердженням позивача, до 05.11.2022 ОСОБА_1 ніяких попереджень від Правління СТ "Веселка" або інших документів про відключення будинку від електроенергії та пояснення причин такого відключення, в тому числі щодо встановлення контрольного електричного лічильника для фіксування спожитої електроенергії (поза засобами обліку електроенергії).
А тому, на думку позивача, здійснене 05.11.2022 відключення його будинку від системи електропостачання є незаконним.
За наслідками розгляду вказаного позову було прийнято оскаржуване судове рішення про відмову у позові.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Отже загальні суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 236 ГПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від    27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20)    вказано, що    "критеріями    розмежування    судової юрисдикції,    зокрема    господарської та цивільної юрисдикції,    тобто    передбаченими законом умовами, за яких певна справа    підлягає розгляду    за правилами    того чи    іншого    виду судочинства, є суб`єктний склад    учасників    правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та    характер спірних правовідносин    у їх    сукупності.    Крім того, таким    критерієм    може бути    пряма вказівка    в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ    та/або    спорів.".
У постанові Верховного Суду    у складі колегії судді    Першої судової палати Касаційного цивільного суду    від 29 вересня 2021 року в справі № 761/3726/19 (провадження № 61-8396св21)зазначено, що:
"у справі, що переглядається,    позивач вимагає у судовому порядку зобов`язати відновити постачання електричної енергії на садову ділянку № НОМЕР_2, що їй належить, для використання у власних побутових потребах. Отже, спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер - щодо користування членом товариства майном товариства - електричними мережами, відповідно, спірні відносини не мають характеру корпоративних. З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі з посиланням на те, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підвідомчий господарському суду, оскільки спір не пов`язаний з підприємницькою діяльністю чи корпоративними відносинами, а тому відповідно до положень статті 20 ГПК України не відноситься до юрисдикції господарських судів.
У справі № 390/1229/18, яка розглядалась Верховним Судом 27 листопада 2019 року, вирішувався спір про визнання неправомірними дій садового товариства з відключення від електромережі садового товариства будинку позивача, зобов`язання підключити до електромережі садового товариства, визнання неправомірними дій щодо відсторонення позивача від членства в правлінні садового товариства, зобов`язання поновити у членах правління садового товариства. У наведеній справі № 390/1229/18 позивач оскаржував рішення правління садового товариства про відключення належної йому ділянки від електропостачання та відсторонення його від членства в правлінні до загальних зборів. Погодившись із висновками судів, що вирішення спору у справі № 390/1229/18 належить до юрисдикції господарських судів, Верховний Суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), виходив із того, що відповідно до статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напрямку його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув, а тому такий спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Разом з тим, у розглядуваній справі № 761/3726/19    позивачем заявлено вимоги лише про зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії до ділянки позивача, тобто підстави та предмет позову не стосуються захисту корпоративних прав позивача, а спірні відносини не є подібними із відносинами, у межах яких вирішувався спір судом у справі № 390/1229/18.
Верховний Суд наголошував, що не буд-який спір між членом садового товариства та товариством є корпоративним, а лише той, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи - садового товариства. Спори між членом садового товариства та садовим товариством щодо користування електромережою товариства, у тому числі щодо оскарження розміру заборгованості за спожиту електроенергію, правомірності відключення, про зобов`язання підключити електропостачання - належить до юрисдикції цивільного суду, оскільки не пов`язані з вирішенням питань участі в управлінні цим товариством. Доводи відзиву на касаційну скаргу про те, що позивач у цій справі є членом ОК "СТ "Івушка", а отже, спір, що виник між сторонами з приводу незаконного, на думку позивача, відключення від електричної мережі ділянки, яка знаходиться у межах ОК "СТ "Івушка", є корпоративним та підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, спростовується наведеними висновками Верховного Суду, оскільки стосуються захисту права на користування електрообладнанням садового товариства, а не участі в управлінні товариством, чи щодо створення, діяльності та припинення як юридичної особи товариства, тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), зробила висновок, за яким корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
Разом з тим, у наведеній справі позивач звернувся до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу з вимогою визнати недійсним рішення, ухвалене загальними зборами його членів 10 грудня 2016 року, яким: надано згоду голові правління ЖБК "Совіньйон-2" на підписання від імені кооперативу договору купівлі-продажу з ТОВ "Комунсервіс", предметом якого є магістральний водопровід; змінено склад засновників кооперативу; затверджено нову редакцію статуту ЖБК "Совіньйон-2" з новою назвою - ОК "ЖК "Совіньйон-2".
У справі, що переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції не врахував, що не буд-який спір між членом садового товариства та товариством є корпоративним, а лише той, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи. 
Спори між членом садового товариства та садовим товариством щодо користування електромережею, у тому числі щодо оскарження розміру заборгованості за спожиту електроенергію, правомірності відключення, про зобов`язання підключити електропостачання належить до юрисдикції цивільного суду, оскільки не пов`язані з вирішенням питань участі в управлінні та діяльності цього товариства.
Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії до ділянки позивача для використання у власних побутових потребах, тобто підстави та предмет позову не стосуються захисту корпоративних прав позивача. Тому суд першої інстанції помилково розглянув вказаний спір в порядку господарського судочинства, з огляду на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 187/1387/22 за участю тих же сторін.

Пунктом 1 частини першої    статті 231 Господарського процесуального кодексу України    встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України апеляційний суд  роз`ясняє позивачеві, що розгляд цієї справи відноситься до юрисдикції цивільного судочинства. 
Також суд апеляційної інстанції роз`яснює позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ним фактичних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження в цій справі.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених    статтями 226    та    231    цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених    статтями 20-23    цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі - закриттю. Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судове рішення скасовується з інших підстав, ніж зазначено у скарзі, тоді як подання доповнень до апеляційної скарги, які повністю змінюють її зміст та обґрунтування, не передбачено ГПК України.

10. Судові витрати.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
У випадках, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною 1 цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").
Враховуючи закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а судовий збір сплачений у суді першої та апеляційної інстанції поверненню заявнику в розмірі 2 684, 00 грн, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.2836036812.1 від 27.01.2023; у розмірі 4 026, 00 грн, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.3062710263.1 від 22.06.2023; у розмірі 8 052, 00 грн, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.3106360907.1 від 19.07.2023
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі № 904/603/23 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі № 904/603/23 скасувати.
Провадження у справі № 904/603/23 закрити.
Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) з Державного бюджету України судовий збір:
-у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.2836036812.1 від 27.01.2023; 
-у розмірі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. 00 коп, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.3062710263.1 від 22.06.2023; 
-у розмірі 8 052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.3106360907.1 від 19.07.2023.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.10.2023

Головуючий суддя                                                                            Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                     В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                              А.Є. Чередко